214 1728, 13.—30. December. 
ning Dermed, men vidfte endda Ш, hvorfor Det jfeede, og Der jeg |purdte 
hende, hvorfor hun gjorde det? jagde Hun, at de vare bange. Men mig blev 
Derefter fortaldt, at Warjagen var denne: Nemlig, forige Vinter havde een 
Gronlænder paa dette Sted attaquered en anden af fine Nabver paa Søen, 
og efterdi ban bar en hemmelig Vrede til ham, Нор fin Læntje efter ham, 
for Dermed at ville dræbe Ham, men han ramte ham tffun yderjt т Siden, jaa 
ban ff ingen dødelig Sfade. Den anden fattede Resolution, og Jogte ham 
igien, efterdi han nu havde intet Gevehr, og fullede hannem om med fin 
Baad, jaa hvis han iffe havde faaet Hielp af en anden, da havde ban maatt 
bleven paa Stedet. Der fiden den blesserede Mand fom til mig, og for- 
taldte mig Det, og vijede mig fin Blessur, [ped jeg Den anden ved andre lige, 
at han vift nof ffulde blive ftraffet for fin Onbifab. Og jom han nu, ved 
vores Ankomft, befrygtede, at jeg vilde tafte ham an, fom hans Qvinde, jom 
meldt, og ]аа[е0е8 begegnede 08, menende, dermed at Torhere 08, at vi tffe 
jfulle gjøre dem noget ondt; Thi de have den Superstition, at naar fremmede 
wolf eller Sfibe fommer der til Landet, da plejer de roe dennem nogle Gange 
omfring med deres Baader, menende, Dermed at betage de Fremmede Weoed 
og Hterte at tilføje dent noget ondt. 
Den 15de reijede jeg hiem ИГ Colonien igien; men Lieutenant Richard 
med min Søn og nogle flere bleve tilbage, for endda т nogle Dage at forøge, 
om de funde faa nogle Nyper. 
Den 2Ode afgif ved Døden atter en af Tømmermændene. 
Den 25be, førjte Jule Dag, blev holdt Breedifen af mig, var et meget 
Îlemt Væjr og Sneefog. 
Den 26de, anden Jule-Dag, prædifede Hr. Miltzoug. 
Den 30de døde igien een af Soldaterne. 
Saaledes endteg det gamle Aar med jlet Tilftand iblant 08, formedelft 
De mange Syge vi havde, og jaae iffe anderledes ud, Hvis med Sygdommen 
№и(е continuered, end at den hele Colonic ville bleven ødelagd, helft efterdi 
til Sygdommen og tilfloges 03 jtor Mangel paa Brænde, jaa de arme jvage 
Mennefter, om iffe andet havde været, Dog maatte af Kulde crepered. Man 
var og ulyffelig der udi, at Sygdommen greb 08 faa tilig an, Da derimod 1 
de forige Waringer ingen af vore бо af Scorbut bleve incommoderebe, 
førend i Februario og Martio, da man funbe vente at faa noget Cochleare- 
Gres, jom er en ffion Præservativ imod Scorbut, og i Foraaret plejer at 
groe op under Sneen; Men nu paa denne Uarjens Tio var jlet intet deraf 
at befomme, til de arme jvage Mtennejfers Conservation. Over denne ftore 
Sygdom iblant 08, fornam man og at Grønlænderne gtorde deres Remarque, 
од jagde, at Aarjagen dertil var, at vi vare forherede af en Angekok, jom 
boede Norden fore ved Pisubigme, og hver Aften Herede over 08, од havde 
jagd, ved fit Hererie at ville dræbe alle vore Folk; Hvilfet een der Norden 
fra fommen Gronlender berettede mig. Og da han jpurdte mig, hvor mange 
Syge og Døde vi havde? og jeg jagde Dam det, jvarede: Sa, I Dove nok 
allefammen; thi den Angekok er jaa ftor т fin Konft, at alle de han har hered 
ni 
© 
cw) 
0 
is) 
0 
= 
сл 
paa, бах maatt døe. Jeg [ve ad ham, og bad hannem fige til Den gode 45 
