1729, 28. Januar. 
bliver de rette Catechumeni, hvilfe, efter alle Orthodoxorum Samtyffe, 
ere fande og levende Kirfens Lemmer, jom ved Ordets Hørelfe har fatted 
Iroen, ved Trven eve blevne Guds Børn, berfore berettigede til Kirfeng 
gode Ting og Privilegia, jaajom de, Der nu Have Sanctitatem externam 
& Ecclesiasticam, og derjom Noden er hellig, ba ere og Grenene, Rom. 
11. 16. og 1 Cor. 1-14. Hvorfore jeg, efter min Skienfomhed, finder 
пор, Jom bevijer de Gronlanbdife Catechumeners Pædobaptismus at være 
billig, og iffe uden Samvittighed nægtelig, hvor og det er ej Det ringefte, 
at de Børn, Jom oftelt bortdver т deres ujfyldige Aar (men Uffyldiqhed 
er jo en Нат Ting for Gud), for den flette Tilfyn og Ombhyggeliqhed, 
gorældrene т jaa foldt og ше Land fand give dem, endjfiont man og 
i den Fald maa befale dem Guds almindelige Barmbiertighed; men der- 
imod intet jom fuldfalter den, fiden Forældrene jelv ere jaa egenvillige 
til at lægge dem т SElu Arme, Hvorudt de, пей Guds gode Forfyn over 
De Ahrftalter, jom nødvendig maa |fee til duelige Subjecta, enten at bhid- 
jende, eller af de her med Liden oplærdte unge Wiennelfer at udvælge 
til. Catechisation og Borne-Lerdonunens Unperviisning iblant dem at 
holde, funde opdrages og beftandig blive. 
Kunde man og dDerhos være jaa lyffelig, at jee Forældrene hiulpne 
vg frelite ved dette Mandeligqe Sgienfodelfeng- og Kornyeljens-Bad, hoilfet 
leg mener efter Samvittighed vel funde fee, naar man fornemmer dem 
at foritaae Daabens Lærdom, Ebr. 6. у. 2. Omvendelfens. од Troens 
Beftaffenhed; alt efter Chrijtt Befalning Matth. 28. у. 19. jamt hans eget 
og Døberens Exempel Marc. 1. v. 14. 15. Luc. 3. v. 3. fom og efter 
Praxis Apostolica Act. 2 v.41. Cap: 8. У. 12. 37. Cap. 9. м. 17. Cap. 
10. We 44. Сар. 1a We Bok Сар. о. м. 30; 5699. Фар OS MD more 
man af deres udvortes jfiftelige Levnets Forhold, og Vefrielle fra deres 
gamle Sfiffe og Superstitioner, maa flutte den indvortes gode Tilftand 
hos bem, efterdi Dog Det ene fommer af det andet ved Ordets omvendende 
Kraft i Hiertet; Da man og Ddisforuden veed, at dere jom vorne Folfes 
Daab, ved Guds Naade blev Troens Bejegling, Vefræftelle og Forøgelje, 
ba var det jo jaa meget mere glædeligt, og, jom, efter mine Lander, ffulde 
opmuntre dem, ej alleene til felv at vore 1 vor HErres og Freljeres SCju 
Chrijti Naade од Runbditab, men endog til at opdrage deres Born т Tugt 
vg HErrens Formanelje, efter Den Lærdoms Form, jom de ere tilgivne; 
begge Deele ved duelige Catecheters ujvigelig Underviisning og gode 
Vandel, jom og Missionairernes idelige Opjyn. Og jaa blev Borne- 
Daaben ej længer en Casus dubius. Saa far da fort т HErren, højt 
elffelige Med-Broder! og annam dem til Guds Rige, jom Gud jfelv аи: 
nammer; Mon nogen fand forbyde Bandet, at diffe fulde И døbes ? 
Locô & die ut supra. | OLE LANGE. 
Som Hr. Hendrich Miltzoug og bifaldt denne Meeening, jaa blev, efter 
denne vor eenftemmig Slutning, grundet 1 lbs Ord, Apojtlernes og den 
cw) 
> 
oo 
0 
