228 1729, 5.—17. Juli. 
Den Ste fom endeel Gronlænder fra Koek-Derne (fom vare vores |æd- 
vanlige Catechumeni), НГ 08, og belpgte 08. Der de reiste bort igien, [ое 
jeg den YEldjte af de to Gronlender-Drenge, jom vare hos mig, folge med 
dem, for paa nogen Tid at være hos dem, од undervije og lære deres Born, 
hvad han jelv havde lærdt, jaajom for mig felv iffe var Leilighed at fomme 
til Dem. 
Den 12 reijede jeg med min Collega, Kiobmanden, Mefteren, og min 
Søn, paa en liden Joulle hen ind til den nœît forommeldte Fiord, for at bejee 
Leiligheden der, efter det, jom Grønlænderne havde jagd for mig, og befandt 
Stædet af være meget Imuft med Gras og Bujfalier. Fornemmelig havde den 
en jtor Herlighed ved tvende jfionne Lar-Clve, jom der vare, og Derforuden 
ude paa Dybet ftod adjfillig jmaa Gif, defligefte Lodder i Dverflodighed, af 
hvilfe Grønlænderne om Sommeren tage en ftor Wængde, og tørre dem paa 
Klipperne, til Binter-Provision. Vi forefandt der 4 Familier ftaaende med fine 
Telter, hvilfe nylig havde faaet tvende Rinsdyr, hvoraf vi og fif noget lidt. 
De fuldte 08 og Dagen efter op i Marken, at joge efter Dyr, men ПЁ ingen 
at fee. Nogle faa Hyper, og 50 Styffer Maager Нор vi der, hvilfe fidite 
havde deres Reeder udi en høj og Iteil Kippe, hvor vi for Farlighed tffe 
funde flavre op, og tage deres 964. De øde Tompter, hvor de Norjfes Hule 
havde ftaaet, Funde vi fiendeligen jee. Udi Elven fangede vi en 30 à 40 Styf- 
fer fnraa Lar, med et Garn, jom vi havde taget med; Funde vel have faaet 
flere, hvis iffe Elven, af overflødig Regn, var bleven jaa ftor, og rundet jaa 
ftridt, faa man lidt Funde betiene fig af Garnet. Forefindende Grønlænder 
undervijede jeg lidt om GUd, og derefter den 14de om Aftenen тейебе Diem 
til Colonien igien. 
Win lille Grønlænder-Dreng, Friderich Christian, font jeg den Dte Loed 
fare med Grønlænderne i Koek-Werne, for at undervije deres Børn, fom ие 
afvigde Dag tilbage igien, og fortaldte, at Grønlænderne vare meget villige 
til at lade deres Born undervije af ham, jad og jelv med Agtjomhed og hørdte 
paa ham, ja fpurdte ham om meget, hvorpaa han iffe vidfte at give dem Gien- 
jvar og Underretning. De mindte ham paa, baade Aften og Morgen, at han 
fulde læje for de Smaa. 
Den 16de loved Gld Iyffeligen artivere til Colonien det По\е forven- 
tendes Sfib, joi havde inde de Ting, hvormed Colonien ffulle forjynes. Wied 
Dette faavel fon forige fif jeg at høre, at de næft-afvigde Sommer til Kiöben- 
havn overfomne Grønlænder vare ved Døden afgangne, og det af en Sygdom, 
jom Doctorerne iffe ret finde Беле, hvad den har været. Saa man her 
udaf nof fand jee, hvad Luften og Climaternes Forandring fand foraarjage 
hos et Mennelte. Man gier derfor det arme Grønland uret, at man udraaber 
det for jaa flemt og ufundt Land, hvor бо Ш Fand leve, Da dog ogjaa 
andre Lande, og en anden Clima, ja endog de Бе, fand incommodere en 
fremmed Natur. GUd til Эбле og Lov fand jeg fige, at Grønland for mig 
og mine har været et jundt Land, og en god Clima (under den Højde af 64 
Grader), men længere under Nord fornemmes er haardere at leve. 
Den 17de, en Søndag, Prædife-Tienefte holdt af Hr. Miltzoug. 
m 
(=) 
— 
5 
© 
0 
oo 
© 
= 
a 
> 
© 
45 
