3 
> 
on 
© 
> 
ot 
© 
1733, 1.—10. December. 275 
rabel, de arme Menneffer vare af Frygt og Forlkreffelfe blevne ganbdite mis- 
modige, af det De Dagligen maatte jee een efter anden iblant dem elænbdeligen 
bleve henrevne, jaa man jaae døde Menneffer ligge allevegne, nogle inde udi 
Hujene, hvor de havde ligged, nogle flængt ude раа Marken for Hunde og 
Ravne. Udi tvende Hufe vare Folfene endda farife. Jeg formanede dem alle 
til en alvorlig Boenitentje, forejtillende dem, at GUds Brede var fommen over 
bem, fordi de iffe med tilbørlig Andagt hidindtil bar hørdt GUds Ord, og 
beflitted fig paa at givre derefter. Hvilfen Foreftillelfe og fyntes at gaae dem 
noget til Sterte, efterdi de vare meget begiærlige efter at blive unbdervitit, 
hvorledes de ffulle bede GUd om fin Naade, og at de maatte blive jalige, om 
de endelig ffulle døe. Yaa den gamle Colonies Øe vare de endnu alle farffe. 
Den dte fom jeg hiem igien fra Grønlænderne. 
Udi min Bortværelje havde Kiobmanden og min Gon været henne Dos 
Jabverne Often fore, jom vare blevne jyge, for at fornemme deres Tilftand 
fiben jeg var der 008 dem, men befandt, at de, imod min Advarfel, vare alt 
flotte udaf dereg Huus, og jadt fig med Deres Telter paa et andet Sted. 
Gen Wand med fin Familie var faren længere ind i Fiorden til fine der væ- 
rende Slægtninge; jaa atter en Ulyffe var bereedt for dem, jom vel funde 
have blevet frie, verfom ingen anftuffen var fommen der til dem. De andre 
tilbage blivende, jom var 11 Mennejfer, hvor iblant og var nogle Syge, førdte 
de hiem med fig til Colonien, efterdi De jaa indftændig bad derom, forhaa- 
bendeg, vi dennem nogen Hielp og Redning funde giøre; men Watten efter at 
De vare юшие til 08, Døde een Wand med fin Kone, og et lidet Barn. 
Den 6te, Søndag, left for 08 af Bojtillen. 
Den 7de blev Qvinden af ие ovenmeldte Huus, jom tilforne havde mift 
fin Mand og trende Sønner, ogjaa jelv 194, med een af fine tvende endnu 
[levende Sønner, belligefte een Qvindes-Berjon af jamme Følge. 
Samme Dag mod Aftenen døde een af de to finit anfomne Ovindes- 
Serjoner. En anden var Bofferne i Hobetall udflagne paa. 
Den Sde jendte jeg olf ind 1 Fiorden, for at advare de der boende 
Gronlender, at de ingenlunde maatte tage imod nogen, til at berberge dem 
jom vare fomne fra de Syge-Hufe, Hvis de ellers vilde beholde Livet; men 
Der De fomme Did, var Manden, jom med fin Familie fløttede der ind, alt 
DØD, og Qvinden med tvende Born havde de taget ind т Sujet til fig, og 
havde ligget der een Wat. Men der de hørdte, hvad Fare der var ved, viifte 
De hende ud fra fig igien, udi fit Telt at ligge, men alt for filde; thi Den ene 
Jattes Logiamente befom dem iffe ret vel derefter. 
Den 10de døde oven-bemeldte paa Colonien værende Enfes fierde Son, 
og en liden Pige, hende tilhørende, jaa nu Méoderen alleene med hendes fidfte 
og mindite Søn var til Же, Dog begge fvage. Hvilfe 6 jmaa Børn, efterjom 
De forhen vare ved den hellige Daab optagne i Gods Maade-Pagt, jaa var 
iffe at tvivle paa, at jo GUds Rige, efter Freljerens Forjættelje, var deres. 
Den Wldite, jom Han udi Cbritelig Kundjfab, efter Alders Capacitet, var 
temmmelig avancered, jaa taldte han og i fin Sygdom mærkværdige Ting; thi 
45 Der Mopderen ffiffede fig meget utaalmodig, og Inurrede imod GUd, og ]адое: 
Iie" 
