15 
= 
20 
30 
40 
45 
1734, 23. Februar—17. Marts. 281 
Der; Døde atter to, af hvilfe den ene, jom var en Bige, glædde mig jtorlig med 
fin beiynderlig Frimodighed udi Døden, og Forleengjel, at jee jin Forløtere 
Chriftum, og at fomme udi hans Herligheds Rige. Der Hun endnu levede, og 
var jyg, og hørdte, at jeg taldte til de andre, at de maatte jfye De Syges 
Omgiængelle, og iffe Have dem inde Dos fig, tog Hun jelv ftrax fine Slæder, 
og gif ud, og lagde fig udi en liden Hytte, hvor hun til om Weorgenen, med 
idelig og u-afladelig Baafaldelje til GUds Søn, om Hans Maade, blev Ид: 
gende, og Døde, førend jeg foer der fra Landet. 
Den 2. Martii Døde atter een af de paa Colonien værende Gronlender, 
og efterloed fig Qvinden med et lidet Barn. Samme Wand var ellers 1 hang 
Belmagts-Tid og farjfe Dage iffe med de bæjte; thi han jfivttede tffe meget 
om min Underviisning, men ofte railleerte dermed. Men af den Omhu jeg 
bar for de Syge, blev han beveged, med andre at fomme til Colonien, 1 бот: 
haabning, at finde nogen Hielp hos v8. (Endelig paa det По {log han udi 
lig felv, erfiendte, at han hidindtil havde været daarlig, og iffe funde betænfe, 
hvor vel jeg vilde baade ham og andre. Du, jagde han, har giordt det imod 
ps, font iffe vore egne ffulle have giordt; thi bu haver baade underholdt оз 
med gode, naar vi iffe har havd noget at æde, jaa ogjaa vel begraved de 
Døde, jon ellers, om du iffe havde været her, havde maatt ligged for Hunde, 
Never og PMavne. I Seerdeleshed har du underviift 08 om GUd, hvorledes 
vi ffal blive jalige, jaa vi пи glædelig fand døe, og vente et bedre Liv efter 
Dette. I Denne Samtale med mig, opgav Dan Aanden, og Dede. 
Kom atter Bud fra Naboerne paa Salen, og berettede, at Sygdommen 
Dos Dem tog jo mere og mere til. Wogle af dem havde forladt deres Huus, 
og jadt fig med dereg Telter iffe langt fra Colonien. 
Den 3. Martii fom nœlt-ovenmeldte til 08, og indftændig bade, at vi ville 
tage Dem ind til 08; thi Kulden var jaa ftor, at de Syge funde iffe udftaae 
at ligge udi Teltet. Efterfom nu dille Folf vare de ffiffeliqite af alle vore 
Kabver, bejynderlig den Gamle, jom nylig tilforne havde mijt fin Kone, tvende 
Spjtre, og een Søn, og jelv ogjaa nu var meget 190, da Funde jeg iffe af- 
Îlaae deres Begiering, men tog den gamle Jyge Wand ind г min Stue, og 
lagde ham; tht der var ellers ingen anden Leilighed. 
Den 4de døde denne gamle Mano, hvor han da forit faldte fine Born for 
jig, ош vare trende Sønner og een Daatter, og alle vorne, og jagde til dem, at 
5 han пи ogjaa maatte ffilles fra dem; од der Børnene begyndte at græde, trø- 
ftede han dem, og jagde: At de jfulle iffun give fig tilfreds, de fom jnart efter, 
hvor de, efter Prœîtens Underviisning, igien ие Jamles i Herliqhedjens Stæd. 
Den 6te Døde forhen ommeldte lille Zader- og Mover-Ioje Barn. 
Den 7de holdt Predifen, thi det var Søndag. 
Den 11. Marti foer Kiobmanden med tvende Fartøjer ud paa Handels- 
Zougt Søer efter. 
Den l4de døde atter een af ПО anfomne OQvindes-Berjoner. 
Den 15de atter døde tvende af for-ernævnte. 
Den 17de døde og Qvinden til den Wand jom døde den 2. Marti; og 
hendes Barn døde Dagen tilforne. 
