282 1734, 18. Marts.—3. April. 
Den 18de [ved jeg min Son fare hen over til de overblevne Familier 
paa den gamle Colonies Ye, at læje for dem. 
Den 19de atter død een paa Colonien. 
Den 20de afgif ved Døden en liden Dreng, jom var døbt 1729, og var 
mt omtrent 8 ar gammel. 508 hannem var fiendelig at jee den hellige 
Mands Birfning og Naade, jom trofteligen yttrede fig udi hans faite Troe, 
og jtore Frimodighed, at imodtage Døden; thi ban agde, han havde vel me- 
get ondt, men han fandt intet Dertil, thi han tenfte iffun paa GUdS Son, 
og den Herlighed og Glæde han nu ffulle fomme til. Hvilfen Tale var jan- 
delig at forundre jig over Hos et Barn af den Alder. 
Samme Dag Døde og en Qvindes-Verjon, hoilfen iligemaade 1 Trven og 
(58 Paafaldelje, efter megen udjtanden Smerte og Dod3-Arbeide, henjov. 
Kom min Søn bien igien fra Grønlænderne ude ved den gamle Colonies 
De, hvilfe endnu levede vel, uden at de feed ftor Hunger. 
Den 24de Døde atter en liden Grønlands Bige i Troen til Chriftum, og 
t et glædeligt Opftandelfes Haab. 
Den 250е, Marie Bebudeljes Dag, left Evangelii Forflaring af Зо: 
itillen. 
Den 28de, Søndag, Идеаа. 
Den 29de, bleve de trende Spdifende, jom var den gamle Mands Born, 
jon Døde paa Colonien den 4. Marti, ogjaa jyge. 
Den 31de fom een af wudjendte Fartojer Hiem af Handels-Reijen. Stiob- 
manden med Det andet foer længere Søer, efterjom paa det Sted Ш var 
mere Spef at befomme. De havde havd en jfarp og contraire Tougt; thi 
Det fibite af Denne Maaned var extraordinaire jfarp og fold. 
Den grasserende Syge havde og, disværre! naaed Did ben, jaa 6 à 8 
Mile Sønden fore vare Grønlænderne paa fire Stæder alle ud døde. 
Den 1. April fom og Kiobmanden Diem med det andet бат) af Han- 
dels-Tougten. | 
Den 2. dito døde en Mand med fin Qvinde; delligelte den ældfte Broder 
af for-omrordte gamle Mands Born, jom var et jtille og meget ffiffeligt 
Wennefte. | 
Den 3die om Natten døde vgjaa den anden Broder; bdelligete hans Sø- 
Îter, jom var Enfe, og efterloed fig en liden Daatter. Dille бо vare Ш 
alleene meget jfiffelige og fromme olf, men endogjaa frygtede GUd, jaavidt 
jeg funde jftonne, belynberlig deres Softer jom var Фи, og havde 3 Aar 
tilforn mist fin Mand paa Søen, Hvorfore hun, af jtor Sorrig og Ktieerlighed 
til ham, iffe heller havde vildet gifte fig igien. 
Hun bordte altiid med jtor Andagt paa min Underviisning, havde og 
(ето fin lille Daatter, jom var 4 Aar gammel, det hun jelv havde lærdt, og 
vidjte, og udi hendes Yberite maatte jeg ftedje finde Hos hende, од tale til 
hende om Gd og Himmerige. Jeg turde dog Ш dismindre iffe fordrifte 
mig til at døbe dem, jaajom de iffun en fort Tid havde nydt vores Under- 
viisming, og Derfore endnu manglede den Kumdjfab, jom til Daabens Erlan- 
gelje fornøden giordes. Hvilfet dog fiden fortrød mig; thi jeg finder iffe, at 
or 
Less 
Ue 
= 
0 
= 
5) 
> 
© 
iS 
Gt 
