or 
© 
_ 
(1 
2 
3 
3 
4 
(<=>) 
or 
i= 
or 
© 
1734, 3.—6. April. 283 
Christi Wpojtle havde forholdt dem Daaben, jom gav den Chriftelige Lære 
Bifald, og 1 Eenfoldighed forlangede den. Men det trojtede mig, at det heder: 
vite Daabens Miftelfe, men dens Foragt, fordømmer; thi Troen af Ordets 
Hprelje er og bliver dog, paa Mennejtens Side, Saligheds fornemfte Middel 
og Западе. 
Den 4de, Søndag, holdt Brædifen. 
Den 6te Døde oglaa neeft-ovenmeldtes Stief-Spdffende, jom var en ung 
Serlon og en ще, hvis Afffeed, jeg tligemaade vil haabe, var i Fred, jaajom 
"De 1 Deres Sygdom til jit Yberfte inderligen paafalde GUd om fin Maade. 
Cre jaa allejammen døde, jom i deres Nød og Clendiqhed fløgtede til 
Colonien, foruden ftdft-afgangne Enfes lille Daatter, og en liden Dreng, jont 
havde været nu Hos een, nu Hos en anden, jom alle vare bort døde, men han 
Dog alligevel bleven fri, og iffe af Børne-Bofferne anftuffet. Hvad Clændig- 
hed vi 1 ald Den Tid ]аае paa bille arme Menneffer, er iffe at bejfrive, des- 
ligefte. den Moje од ftore Incommoditet vi af jaa mange jyge Menneffer 
havde. De flefte af dem laae jyg udi min egen Stue, од blev af mig 1е og 
mine 1 Deres Sygdom opvartede; thi end iffe eengang vore Хо og Matroser 
vilde lide Den Stanf og Incommodation, jom den ureene Sygdom førdte med 
lig, hvorfore jeg jelv maatte tage imod dem; thi jeg бое ej føre det over 
mit Hierte, at de i Kulden ое elændeligen crepere og omfonme. MRortelig, 
vi havde den hele Vinter igiennem И havd Noelighed for dem, hverfen Nat 
eller Dag, ja mangen gang, naar de om Natten døde, maatte jeg, for iffe at 
blive forgifted af Пешт Lugt og Stank, jtaae op af min Seng, og jelv flæbe 
Den Døde ира’ Stuen, og lægge баш i Forjtuen, шой om Morgenen, at 
han af Folfene finde blive bort baaren og begraven. Men iffe alleene jeg, 
men og min fiære Huftrue, fandt omfider herover iffe en ringe Afbræf paa 
Helten og Helbred, ja fra den Dag var hun iffe friff, indtil Gud ved Døden 
henfaldte hende. 
Af mere end 200 Familier, fom 1 Circumferencen af Colonien, sc. 2 à 
3 Mile Sønden og Velten for, havde deres jedvanlig Ophold, vare nu neppe 
30 Familier i alt overblevne; jaa benne Colonie blev jaa godt jom øde for 
omfring boende Grønlænder. Baa Colonien hos 03 døde mere med 50 Wennelfer. 
Hvor bedrøved og nedflagen dette givrde mig, fand jeg iffe belfrive; thi 
Det Jyntes for mig, at al Mioje, Fliid og Befoltning var forgieves anvendt, 
og at det hele Verf, jom dog т Henfigt af GUDS re var begyndt, maatte 
nu igien, imod al Sorbaabning, falde, og blive til intet, allerhelft fiden jeg 
fornam, at Sygdommen vgjaa grasserede Norden og Sønden fore, og ej аи: 
Derledes jaae ud, end at det hele Land ville blive øde. Jeg tilftaner, at denne 
jorgelig Forandring giorde og en jtor Forandring udi mit Gemytte, og forit 
var Yarjage til, at jeg forandrede min Resolution med at blive i Grønland, 
og længere at fortære min Kraft forgiæves og forfængeligen. Thi naar Fol- 
fene (eller i det ringefte de fom boede nœrmeft Colonien, og jeg havde under- 
ош, og fremdeles funde unbervije) vare ud døde, Hvortil var Da min Bliven 
nyttig? Kortelig, med jaa jtor Loit og Begiærlighed jeg tilforne foer til Gron- 
45 land, jaa ffor var nu min Lyjt og Attraa til at fomme derfra igien. 
