1735, 21. November —21. December. 295 
Grønlænderne den Îtorite Andagt vg Alvorlighed, Jon jeg nogen Tid for havde 
fundet hos dem. De gratulerede fig jelv, т det De havde den Lyffe, endmt at 
jee mig hos dem, bad, at jeg vilde blive Hos dem, og ej reife fra Landet igien, 
be vilde ellers blive meget bedrøvede, om det feede. Jeg даю dem herpaa til 
5 Gienivar, fom tilforne, at Narjagen, Dvorfore jeg nu ej længere ville blive hos 
dem, var, at de jaa lidet ffignnede paa, hvorfore jeg var fommen der til dem, 
og lagde iffe meget paa Hiertet, hvad jeg havde underviift dem om GUD, til 
deres Salighed etc. Til denne Beffyldning jvarede de, jom jedvanligt, naar 
jeg havde ftraffed dem for deres Sfivdesloshed од Koldfindighed: Jeg tænfte 
altid Det усе om Dem, Da De Dog gave flittig Agt paa min Underviisning. 
Saaledes ville de ftaffels Folk altid bave Ord for at være bedre end de vare, 
jaajom de fatte ald Sagen udi en udvortes Horelfe og Bifald, jfiont de i 
Hiertet fandt liden Norelfe og Bevwgelje af GUds Ord, i Almindelighed at 
fige; Thi hos een og anden, jom for er meldt, bar dog GUDS Aands og hans 
Naades Birfning ladet fig jee og fornemme. 
Den 25de font jeg hiem til Colonien igien, og fandt min Нате Huftri, 
Disverre! Dødelig jvag og ffrobelig, jaa der var intet Haab til Forbedring. 
Den 27de, Søndag, prædifede jeg. 
Den 4. December, Søndag, prædifede Hr. Poul Egede. 
20 Den 8. dito udfoer Hr. Poul Egede til Grønlænderne. De andre tvende 
Missionairer vare endnu iffe jaavidt avancerede udi Sproget, at de Funde 
giøre nogen Злене{е til Gronlendernes Underviisning, dog arbeivede de Dag: 
ligen paa, at fomme til den Fuldfommenbhed. 
Den lite, Søndag, Brædifen holdt af Hr. Bing. Communicerede Hr. 
Ohnsorg med Kiereften. 
Den 13de foer atter Hr. Poul Egede ud til Grønlænderne, boende paa 
den gamle Colonies Øe, og fom Hrem igien den Ldde. 
Den 16de communicerede Hr. Bing med Kieerefte og Sønnen. 
Den 18de, Søndag, pradifede Hr. Ohnsorg. 
Den 21de behagede det den alvije gode GUD, til af anden mig tilflaaende 
Bioerverdighed og Modgang т Grønland, vgjaa at bedrove mig med min aller- 
fierejte Hujtrues Henfaldelje ved Døden. Var iffe det troftelige Saab om en 
glædelig Samling igien 1 GUDS Herligheds Rige, jeg havde jvarligen funde 
bleven trofteo over jaa from og 99914 en Hujtrues Forms. Den Lov og Be 
vommelje jeg fand give hende, ræffer iffe til den Højde, fom hendes Gudsfrygt 
og Cbriftelige Dyder fortiente. Jeg vil iffe melde om, hvor troe од fier en 
Hujtru hun var mig, ej heller, hvor from og omhyggelig en Moder for fine 
Børn; men alleene, hvor villig og hengiven hun var, at unberfaite fig min 
Billie, der jeg havde fatted den Resolution i GUd, at forlade бо og бе: 
Derneland, og at begive mig til Grønland, for dets vanvittige Indbyggere i 
Chriftelig Lære at underviije; Thi ihvorvel Slægt og Benner laae hende haardt 
nof om Borde, og flitteligen tilffyndte hende, at hun for fin og min og vore 
jmaa Børns timelige Velfærd jfylo, ffulle alvorligen imodftaae og hindre mig 
udi et jaadant for mennejfelige Øjne daarlige og dumpriftige Forehavende, jaa 
45 [ped hun fig dog, af Kiærlighed til GUD og mig, heller persuadere, udi mit 
m 
> 
i 
ot 
2 
Or 
3 
> 
3 
Qu 
4 
(=) 
