15 
20 
30 
35 
40 
45 
313 
dem og underviift Dem af Guds Ord, paamindet mig, iffe at glemme at |fiærpe 
Det 6te Bud for deres Mænd. 
J fang Lid funde vi iffe fornemme, at Meoendene holte fig til andre Qvin- 
der end Deres egne, eller Doinderne til andre Meend; men omfider fornam vi 
Dog, at de iffe reqner det jaa noÿe i jaa Fald; hvilfet af en iblant Dem it 
brugelig Hoere-Leeg nofjom fand eragtes. Samme er af denne Beffaffenhed: 
En heel Hob Mand og Qvinder forjamle fig ligejom tif et Assemble, hvor 
de Da efter at de ere blevne vel tracterede med Mad, begynder at fiunge og 
Dange, efter deres Meaneer. Imidlertid gaar en efter anden. med en andens 
Doinde bag et Forheng, eller Sfilrum af Sfind, jom ev opflaget т den ene 
Ende af Hunfet, paa Brixen hvor de ligger, for at caressere hinanden. (De 
holdes for Crempler af befte og кое Gempytter, Jom uden Fortrydelje laaner 
deres Koner bort til andre.) 
Men til denne ffammelige Hoere-Leeg fommer ingen uden de Gifte, hvile, 
jom be meene, fligt alleene jommer og anftaar. I Swrdeleshed holde Qvin- 
Derne fig Det for en Lyffe од Эбле af en Angekkok о: dereg Propheter og 
høylærde Mænd, at blive beliggede; ja mange Weend feer det jelf gerne og 
giver Angekkok en Betalning derfor, at de №1 fove Dos deris Roner, Helft 
om ve Ш feld fand faae Born med Dem; thi de meene, at det Barn, jom en | 
Angekkok har avled med deres Rouer, ffal blive duelig og Iyffelig frem for 
andre. Jomfruer од Biger derimod ere bluefærdige nof, faajom vi har aldrig 
jeet, at De med unge Karle har haft nogen lætferdig Omgiængelje, eller givet 
ringelte Tegn fra fig til Sligt, enten med Oro eller Gierninger. Udi 15. Mar 
jeg var udi Grønland, veed jeg iffun 2. eller 3. Biger, jom uden YEgteffab 
ere blevne belvangrebe, thi de holde Sligt for en ftor Sfam. Det er mært 
værdig, at den naturlig ZErbarhed одаа observeres 008 dem, i det de tffe 
fader fig 1 Watejfab med deres Slegtninger, ja end iffe i 3die Leed; thi de 
holde Sligt ufømmeligt og fige: {ligt er iffe т Brug Hos dem. Det boldes og 
for lajtverdigt, om en Dreng og Pige, fom hos en Mand ere vpfodde til- 
flammen, vil have hinanden, thi de agtes da neften ligefom Spffene. 
De Ceremonier de bruge т dereg YEgteffabs Begyndelje og Indtrædelje, 
jom er Dem i Steden for Brudevielfe og Bryllup, ere diffe: Naar en ung 
Verjon har faaet Behag udi en Bige, da flaaer Hand vel forit fligt frem for 
fine Forældre og Venner, og naar de har givet deres Samtyffe dertil, beftiller 
hand to eller flere gamle Rierlinger og Qvinder, jom №1 fore Bruden til ham 
(men en brav Karl treffer felf af med fin Brud). De famme farer hen hvor 
Bigen er, tager hende med Magt og flæber hende med fig; thi endifiont Pigen 
jtaar det forellagne Gitter-Maal got nof an, maa hun dog af Blufærdighed 
anftille fig ligejom det |feede imod hendes Willie; thi hun bliver ellers bejtyldt 
og ilde paatalt, jom at hun er gifte lyg. Naar hun пи er fommen til Suulet, 
hvor Fælte-Manden er, holder hun fig for fig jelf en Tid fang og fidder henne 
ten Braa paa Briren med Haaret udflagen over Anfigtet af Sfamfuldhed og 
Blufærdighjed. 
De qijte le- 
ve Ш fyd- 
fe. 
Gronlen: 
dernes HD: 
re-Leeg. 
Ovinderne 
holde det fig 
for en re, 
at fade en 
Angekok 
ligge hos 
ig. 
Jomfruer 
ere meget 
blueferdi- 
ge. 
Slegtninge 
indlade fig 
iffe i gte- 
jfab med 
hinanden. 
Wgteftabs 
Ceremonie. 
En Bige 
maae iffe 
godvillig 
følge til en 
Mand. 
