10 
20 
25 
30 
35 
40 
45 
397 
Hvad Sfabelfen eller alletings Oprindelfe er angaaende, da veed de vel 
alle i Almindelighed iffe andet at fige Derom, end at Det er jaaledes af fig 
jelf. У dismindre, jaa Have de Dog en og anden Fabel derom at fortelle. 
Om Menniffens Sfabelje fige de da: at i Begyndelfen er et Menniffe 9: Gron- 
(ænder, opvoren af Jorden, font fiden fif fig en Qvinbe af en Tue. Og af 
dem ere fiben alle de andre Gronlænder fomne, hvilfet vel fand passere for 
en Levning af den jande Tradition om Menntftens Oprindelle. Men om 08, 
jom de falde Kablunæt, 9: Fremmede, have de en latterlig Hijtorie og fige: 
at vi ere fomne af Hunde; thi en Gronlandjf Qvinde ffal engang bave fod 
Mennijfer og nogle Hunde Hvalpe; de fidite tveg hun og jeette paa en gammel 
Sfve од Шор dem ud paa Søen og jagde: Farer hen og bliver Kablunaker 
af eder. Deraf fommer det, fige de, at Kablunakerne leve ftedje pan Søen, og 
Sfibene ere ligejaa dannet, fon Gronlandffe Sfoe, runde for og bag. 
Men Aarjagen at Menniffene døe, tillegge de en Qvinde, Jom ffal have 
jagt jaaledes: tokkosarlutik okko pillit, Sillarsoak tettulissauet, о: lad dilfe 
døe efter haanden, de faae ellers iffe Mum т Verden. Andre fortelle det paa 
benne Maade: 2de af de forite Menniffer trettede med hinanden: Den ene 
jagde: Kaut Sarlune Unnularlune Innuit tokkorsarlutik 9: lad blive Dag og 
fad blive Jat og Weennejfen at dve. Den anden jagde: Unnuinnarlune Kau- 
sunane Innuit tokkosinnatik 9: lad allene blive Nat og Ш blive Dag og 
Mennijfene at leve; efter lang Tretten forblev det efter den forjtes Ord. Om 
difenes og andre Spe-Dyrs Oprindelfe, fortelle de i Ligemaade en urimelig og ser 
latterlig Hiftorie, nemlig: en gammel Mand ftved engang og Hug Spaaner af 
et Træ, med dille Spaaner ftrog Han fig imellem Benene og faite dem jaa i 
Bandet, hvor paa de blive til Fijfe. Men den Biff fom faldes Hay, fige de 
jaaledes at være fommen til, nemlig: En Qvinde toede engang fit Haar udi 
Urin, og der en Vind fom og toeg det Klæde bort, jom hun tørrede fig med, 
blev det til en Hay, og berfore lugter den Gites Kiod ligefom af Urin. Om 
Hunde, fige de, at de ere fremfonme af Tuer. 
De veed tffe at der er nogen Forffiel paa Sielenes Tilftand efter Døden; 
men at alle efter Døden i Sielenes Land jfal Пе vel og bedre end her. Dog 
tilegner de Sielen 2. Stæder, hvor de fomme efter Døden, nemlig: nogle 
fommer i Himmelen, andre nederjt i Jorden: men det nederfte Sted er det 
allerbefte; thi der ffal være et deyligt Land med ftedjevarende Soelffin, hvor 
de bave Dverflodighed af al Slags Nering. Men did henfommer allene de 
Doinder, fon døe paa Barjel-Seng, og de jom drufne i Havet, og Эра 
Sangere, hvilfet ffal være ligefom en Belonning for det Onde, jom de bave 
udjtaaet her i Verden; alle de andre fomme til Himmelen. 
Meberft т Jorden, jom det allerbefte Sted, residerer Torngarsuk jelf og 
hans Oldemoder, eller fon andre fige: hang Daatter, en grum og forfærdelig 
Winde, om Hvilfen, front tilforne er meldet udi Continuationen af de Grøn- 
[алое Relationer, fan vil jeg dog unde famme Historie eller Fabel одаа Sted 
Jabel om 
Sfabeljen og 
Ptennijtens 
Oprindelje, 
hvorfor 
Menniiten 
обе. 
Fijtenes og . 
andre Søe- 
0918 Oprin- 
elfe. 
veed iffe at 
der er nogen 
Sorftiel paa 
Siwlenes 
Tilftand efter 
Døden. Dog 
tilegnes dem 
2de Steder, 
hvor de fom- 
me hen. 
Torngarsuk 
og hans Olde 
Moder jfal 
residere ne 
derit т Sot- 
den. 
