Ut 
10 
20 
25 
= 
30 
35 
40 
45 
405 
Dog bille eenfoldige og uffyldige Menniffer ved Guds Maade Hielpes af deres 
Elendighed, derfont de, jom Gud have velfignet med timelig Gow од Midler, 
vare Ehriftelig findede, од [ved fig Deres Убе Иез Clendighed gaa til Hiexte, 
og af dere Overflodighed ville contribuere noget til en Sfoeles eller andre 
nødvendige Anftalters Snbdrettelle Байё dem. 
Vel Har Deres Kongelig Majeftet af Sin jedvanlig glorieuse ver. for 
Guds Kivfes Tremvert од Forfrenimelje ogjaa hidtil bejorget og endnu aller- 
naadigit beforger den Gronlandife Mission, og til Dens Fortjettelfe aarlig en 
anjeelig Capital anvender, hvorfore Rongen med gandffe Kongelig Arve-Hıntes 
være velfignet for Guds Anfigt ævindelig! Men fon en Мог Deel af den 
Kongelig @Неш maa anvendes til Handelens Fortjettelfe (uden Hvilfen Mis- 
sionen iffe heller fand ved ligeholdes) er det iffe meget jom fand komme de 
Anftalter, font egentlig betreffer Missionen eller Hedningenes Omvendelfe, til 
Nytte, og beltaar for nærværende Tid alleene udi Ave Missionariers og 4. 
Catecheters og nogle faa Grønlænder Borns Underholdning paa begge Co- 
lonier. Til denne Stund har man intet andet fundet udrette, end ved Leylig- 
hed, at enten Grønlænderne ere fomme til og, eller vi ere Éonune til dem, har 
underviift Dem og deres Born af Guds Ord; men jom fligt iffun jaa fielden 
har fundet jfee, og man |frav derpaa igien Har maatt forlade dem, og lade 
Dem raade jig jelf font tilforne, hvad er det Da at undre, at vor Underviisning 
i alle de forbigangne Aar jaa lidet har frugtet Hos dem, nemlig: at tffun 20 
à 30 Borne og til |fionjom Alder fommende, foruden 100 og nogle Smaa og 
Umyndige ere blevne fiendt dygtige og værdige til den hellige Daabs Mevpdee- 
lelje. Bar Ще Sfoler og andre Chriftelige Anftalter Hos os jelv, hvad ffulle 
Da en Breit eller to udrette т et Deelt Land, om de iffum en og anden Gang 
jfulle veyje igtennem Landet for at givre en Stand-PBrædifen? Bi finder at 
Ebhrifti Apoftle Гоер det iffe blive derved, at de i alle Steder forfyndte Guds 
Ord; men at de end ogjaa ordinerede од bejfiffede Lærer og Catecheter efter 
fig, hvor nogle enten have antaget Lroen eller vare villige dertil. Naar fligt 
og tilftreffelig jfeer 1 Grønland, hvem vilde da toile paa en lyffeligere Success 
og &remgang. 
Jeg vil ba ende benne min forte Belfrivelfe over Grønland, Jaafom iffe 
Materie сх for Daanbden, der om meere at ffrive, overladendes til enhvers 
Judicio og Raisonnement, om Grønland er et got og nottiqt Land? eller om 
Det er uduelig og unøttig? og om des Qudbyggere ere {yffalige eller ulyfja- 
lige? Naar man nøye overveyer alle Ting, da fand derom i vilje Henfigt 
figes begge Deele. Et uffelt og ælendigt Land er Grønland, i Betragtning, at 
iffe allene den ftorite Deel af Landet, Jom meldt, ev betaft med jtedbe varende 
sts og Sne jom aldrig optoer, og Derfor uden Brug, men endog det øvrige 
ved ©pe-Ranten beliggende, udyrfet og ubebygd, men ffiont det forite er ufor- 
anderlig og uforbederlig, jaa fand dog vet Мое forandres og forbedres, og 
bringes til forrige Stand og Herlighed, jaa det med al Nette funde agtes for 
et got og nøttigt Land, Hvis de gamle Завет igien bleve bejatte og bebygde. 
fan lette- 
(ig bielpes af 
Deres Glen: 
Dighed og 
Vanvittig- 
pen. 
Kongl. Pt. 
jeff anven: 
der aarlig 
en anjeelig 
Capital til 
den Grpnl. 
Miss, Fort- 
lettelje. 
Ave Missio- 
narier og 4 
Catecheter 
од nogle 
Srpnlandite 
Børn under: 
holdes nu 
paa begae 
Colonier. 
Fra 1729. 
indtil пи exe 
blevne Dyb- 
te 20 a 30 
vorne, og. 
100 og nogle 
Smaae og 
Umindige. 
