404 
Dertil med hvad Rigdom og Herlighed er der iffe jfiult 1 den Gronlandife 
Søe, jom aldrig fand udtømmes. 
ora Landet vil jeg gaa til Indbyggerne; dennem vil man vel holde for 
mere ulyfalige end Iyfjalige, jaajom de ey have Guds Kimodjfab, og i det 
øvrige efter udvortes Anfeende leve armelig og foragtelig. Det forjte (nemlig, 
Guds Kundjfab at Have) er u-imodftridelig den ftorfte Lyffalighed et Land vg 
wolf fand befidde; thi et Menniffe uden Guds RKundjfab er det elendigite 
Greatur; men end da celendigere ex Den, jom fiender Gud og dog iffe Dismindre 
iffe рут og tiene ham rettelig efter Hans hellige Ord og aabenbarede Billie. 
Naar man ligner Gronlandernes Levnet med de flefte jaa fallede Chrijtnes 
Levnet, jaa vil Hine vifjelig beffieme diffe paa Hin Dag; thi Grønlænderne, 
ifiont de iffe Dave nogen Lov, jaa givre de dog af Maturen nogle Lovens 
Gierninger Rom. 2. Hvad fand man af de fleefte Chriftnes herjfende Begierlig- 
Heder, ftore Hofmoed, prægtige, vellyftiqe од overdaadige Levnet, Had og ind- 
byrdes Cftertragtelle og andre utallige grove Lafter dømme, end at be ere 
fangt fra Livet jom er Gud, og т jaa Weaader ere Бру ulyfjalige, men tvert- 
imod leve Grønlænderne udi en naturlig, jaa at fige, Ujfylodighed од Enfol- 
dighed. Deres Begierlighed jtreffer fig iffe vitdere end til modtorftige Ting. 
Viide ifte af Bragt од Hofmoed, hade од fortrofte hinanden iffe, de ey heller 
vindicere fig nogen Magt og Herredomme over hinanden. Kortelig, de ere Тот: 
noyede med dereg Stand og Bilfor, og plages И med unyttiqe Befymringer. 
Er det iffe en ftor Lyffalighed? O! I lyffalig бо hvad bedre fand man i 
udvortes og tunelige Ting foronife eder, end fom j allereede Have og befidde. 
Have j ingen Rigdom? } tryffes iffe heller af Fattigdom. Have j ingen Dver- 
{lodiqhed? j lide iffe Heller Mangel og Fattelje. Er der ingen Bragt og Her: 
lighed 008 eder at jee? der er iffe Heller Foragtelfe at finde. Er der ingen 
Herreftand ? der er tffe Heller nogen Slavejtand. Hvad er jodere end Frihed? 
og hvad er Iyffaliger end Moyjombhed? men eder fattes endnu et, jeg meener 
Guds og hans Sons “Фи Chrijtt Saliggivrende Kımdjfab, hvor i allene det 
œvige Liv og Salighed beltaar Joh. 17. Dette er det fom vi i Evangelii 
reedifen tilbyde eder. 
Ju, Gud Som bod Lyjet ffinne frem af Morfet, hand give et flart Sfin 
udi eders Hierter til Guds Herligheds Rundifabs Oplysning i SEju Ehrifti 
Mafiun 2 Cor. 4. 6. Hand frie eders Siæle ud af Syndens og Sathans Sla- 
verie, ligejom eders Legemer ere frie for det legomlig Slaverie, jaa j altid maa 
være og blive HErrens Frigiorve baade paa Stel og Legeme. Amen! 
ENDE. 
— 
0 
— 
CR 
5 
= 
