ren. De korsdannede Pedicellarier omgive krandsformigt 
samtlige Pigge paa Dorsalfladen af Ast. Miilleri; men hos 
Ast. grønlandica mangle de saagodtsom ganske paa Skiven 
eller danne under ingen Omstændigheder Krandse om de 
tættere staaende Pigge. 
Furepapillerne danne hos Ast. grenlandica to regel- 
mæssige, ikke afbrudte Rækker; hos Ast. Miilleri er, som 
tidligere omtalt, den ydre Række afbrudt. Naar nu hertil 
kommer, at Ast. grønlandica har en Krands temmelig store, 
tætstaaende Pigge omkring Madreporpladen, hvilken Ast. 
Miilleri ganske mangler, saa have vi fremhævet de væsent- 
ligste Karakterer, der adskille disse to Søstjerner fra hin- 
anden. 
Med Hensyn til Asterzas glacialis saa har Sars i sin 
Oversigt over Norges Echinodermer udtømmende beskrevet 
de Kjendemærker, hvorved denne adskiller sig fra Ast. Miilleri. 
Findested. 
Station 26, 2 Exemplarer. Rost, Lofoten, flere Ex- 
emplarer. 
Udbredning. 
Langs hele den norske Kyst; ved den engelske og 
nordamerikanske Kyst; ved den murmanske Kyst (Jarzynsky). 
Asterias grønlandica, (Steenstrup) Stimpson. 
1857.  Asteracanthion grønlandicus, Liitken. Videnskabe- 
lige Meddelelser fra den naturhistoriske Forening 
1 Kjøbenhavn, 1857, pag. 29. 
1863. Asterzas grønlandica, Stimpson. Proc. Acad. Nat. 
Sc. Philadelphia, 1863, pag. 142. 
1866. Asterias grønlandica, Verrill. Proc. Boston Soe. 
Nat. Hust. Vol. X, pag. 357. 
1866. Asterzas gronlandica, Gray. Synops. Spec. Starfish. 
Brit. Mus. pag. 2. 
1881. <Asteracanthion grønlandicus, Dunean et Sladen. 
A Memoir on the Echinodermata of the Arctic sea, 
to the west of Greenland, 1881, pag. 27. 
Findested. 
Et Exemplar ved Norsk-Øerne ved Spitsbergen. 
: Udbredning. 
Gronland, Spitsbergen, den murmanske Kyst, Novaja 
Semlja og Nord-Amerika. 
The cruci- 
form pedicellariz are disposed in wreaths, around all the 
spines of the dorsal surface in Asterias miilleri, but in As- 
tervas grænlandica, they are almost entirely awanting on 
the disk, or under no circumstances form wreaths around 
form, as it were, small tufts along the furrow. 
the closer set spines. 
The furrow-papillæ in Asterias grænlandica, form two 
regular continuous series, whilst in Asterias miilleri, as has 
already been stated, 
When, now, to this, it is added, that Asterias grenlandica 
the exterior series is interrupted. 
has a wreath of rather long, close set, spines, around the 
madreporite; which Asterias miilleri has not; we have, then, 
stated the especial features which distinguish these two 
starfishes from each other. 
In regard to Asterias glacialis, Sars has, in his ,,Over- 
sigt over Norges Echinodermer* exhaustively described the 
features by which it is distinguished from Asterias miilleri. 
Habitat. 
Røst — Lufodden Islands; 
tion 26: Two specimens. 
Several specimens. Sta- 
Distribution. 
Along the entire Norwegian coast. On the coasts of 
Great Britain and Ireland. The North American coast. 
The Murman Coast (Jarzynsky). 
Asterias grænlandica, (Steenstrup) Stimpson. 
1857. Asteracanthion grenlandicus, Litken. | Videnskabe- 
lige Meddelelser fra den naturhistoriske Forening 
i Kjøbenhavn 1857, pag. 29. 
1863. Asterzas grenlandica, Stimpson. Proc. Acad. Nat. 
Sc. Philadelphia 1863, pag. 142. 
1866. Asterzas grænlandica, Verrill. Proc. Boston Soe. 
Nat. Eist. Vol. X, pag. 357. 
1866. Asterzas grænlandica, Gray. Synops. Spec. Starfish. 
Brit. Mus. pag. 2. 
1881. Asteracanthion grenlandicus, Duncan and Sladen. 
A Memoir on the Echinodermata of the Arctic sea, 
to the west of Greenland 1881, pag. 27. 
Habitat. 
The Norsk-Øerne (Norwegian Islands), at Spitzbergen ; 
One specimen. 
Distribution. 
Greenland, Spitzbergen, The Murman Coast, Nova- 
Zembla, and North America. 
