148 | А. BERTELSEN. 
В. Dykænder (Fuligulinae). 
5. Stromand. Tornaviarssuk: ikke en rigtig Aand. Cosmonetta histrio- — 
TUCO (LL). 
Grønlænderne 1 Umänaq Egnen kender godt Stromanden, som 
de betegner som omtrent aarlig forekommende 1 Distriktet, især 1 dettes 
yderste Del. Selv har jeg flere Gange set den ved Nügssuaq. Reden skal 
en enkelt Gang vere funden, Г. Eks. 1 Elven ved Sangmissuaraq, tæt 
vest for 25. | 
Resume: Stromanden maa —- og i endnu højere Grad end Stok- 
anden — siges at høre til de jævnlig, men kun enkeltvis og spredt forekom- 
mende Trækfugle 1 Umanag Distrikt, hvor den ogsaa vides at have ynglet. 
6. Havlit. Agdleq: efter Stemmen. Pagonetta glacialis (L). 
VANHÖFFEN anfører, at Havlitten viste sig i de første Dage af Juni 
1893 i Qarajaq Fjorden, hvor den ynglede ved de ferske Søer inde i 
Landet. 
Den forekommer aarlig og i ikke helt ringe Antal i Distriktet; jeg 
selv har ofte set den; skudt den f. Eks. !/, 1909, €, 1910, 19/, 1916 og 
10/0 1919. Den er truffet ynglende ved Smaasger inde i Landet, mindst 
15 km fra Strandkanten. | 
Kort sønden for Distriktets Sydgrænse, nemlig tæt indenfor Mudder- 
bugten paa Disko omtaler Grønlænderne en større Indsø, der skal være 
en særlig søgt Yngleplads. 
I Umånaq Distrikt yngler Havlitten (maaske alt ialt en 30—40 
Par) f. Eks. ved 7 — 22 — imellem 72 og 73 — ved 119 — paa Iliarssuit 
qeqertåt imellem 143 og 144 — paa 158 og paa Landet der indenfor; 
den træffes ynglende — et enkelt eller nogle faa Par — dels alene, dels 
i Selskab med andre Fugle, hyppigst Terner og Ederfugle. 
Resume: Havlitten er en af Umanag Distriktets aarlig og almin- 
delig ynglende Trækfugle. 
7. Ederfugl. Miteq: som lægger sig paa Vandet. Somateria mol- 
lissima (1). 
CAPPELEN nævner 1790 Qeqertat som næsten det eneste Sted i 
Umanaq Distrikt, hvor Ederfuglen yngler; da Grønlænderne imidlertid 
hver Sommer plejede at flytte i Telt paa disse Øer og idelig berøvede 
Fuglene deres Æg, fandtes Rederne dog kun i ubetydeligt Antal. COLLIN 
har (1809) erfaret, at Ederfuglen er forholdsvis sjælden i Ошапаа Eg- 
nen. GIESECKE omtaler 3/, 1811 de af CAPPELEN nævnte Qegertat under 
det danske Navn »Fugløerne«; iøvrigt anfører han 1/, 1811 Ederfuglen 
som forholdsvis sjælden ved Nugssuaq. Комсн har ved Umanaq i Аа- 
rene 1833—37 faaet Ederfuglens Æg 1 Mængde. Van omtaler i Brev 
af 1834, at Ederfuglen yngler 1 Umånaq Egnen, og STEENSTRUP anfører 
