176 А. BERTELSEN. 
[TIT 
29 | en 
A: 
О 
saa at Konsforskellen vel næppe kan frakendes en vis Indflydelse paa 
Næbstorrelsen. 
Medens den sorte Farveændring af Tejsten kun kendes hos et for- 
holdsvis begrænset Antal udvoksne Fugle, om de end af enkelte har 
været oplattet som en egen Art (Cepphus motzfeldi), træffes her hyppig 
en mørk Varietet mellem de unge Tejster, maaske som 1—2 °/, af disse. 
Et Eksemplar af denne Varietet, skudt ved Отапаа 79/, 1916, har jeg 
1 Spiritus tilstillet Museet. 
Tejsten yngler aarlig og i betydeligt Antal 1 Umånaq Distrikt; af 
de flokkevis ynglende Fugle i Distriktet har den langt det største 
Antal (over 100) faste Ynglepladser. Ynglepladserne findes ved 1— 2 
— 3 — 4 — 5 — 8 — 9 — 12 — 13 — 14 — 17 — 18 — 21 — 22 — 25 
— A 28) 250 — Sl — DB — 88) — 8%: SD — BQ —0 —00 — Al 
— 45 — 46 — 48 — 49 — 50 — 51 — 52 — 53 — 54 — 55 — 57 — 59 
— 67 — 68 — 69 — 70 — 73 — 76 — 77 — 78 — 81 — 82 — 84 — 88 
— 89 — 90 — 91 — 92 — 93 — 98 — 100 — 104 — 108 — 111 — 112 
— 114 — 116 — 117 — 120 — 121 — 123 — 124 — 126 — 127 — 128 
— 129 — 130 — 135 — 186 — 137 — 158 —145 —140 — 140—155 
— 152 — 158 — 154 — 156 — 160 — 161 — 162 — 163 — 165 — 167 
— 170 — 171 — 172 — 173 — 175 — 176 — 177 — 179 — 180 — 183 
— 184 — 185 — 198 —200 — 202 — 203 — 205 — 206 og 208. Ved de 
enkelte Pladser kan træffes fra nogle faa til са. 400 Par, hyppigst omkring 
en Snes Par. Jeg anslåar det samlede Antal ynglende Tejster 1 Umanaq 
Distrikt til 7 å 8000 Par. 
Ved næsten Halvdelen af Pladserne træffes Tejsten alene; i et be- 
tydeligt Antal Tilfælde træffes Graamaage og Hvidvinget Maage, Ride, 
Alk og Lomvie ynglende ved de samme Steder som Tejsterne. Ogsaa 
Ravnereder ses ofte tæt ved Tejstekolonierne, ligesom Jagtfalk ikke 
sjældent yngler 1 Nærheden deraf. I visse Lokaliteter træffes Tejsten 
ogsaa ynglende sammen med Ederfugl og Havterne. 
Naar det imidlertid jævnlig anføres, at Tejsten ruger я Selskab« 
med andre Fugle, da maa dette i alt Fald opfattes med en vis Reservation ; 
allerede den Omstændighed, at Tejsten som bekendt ruger forholdsvis 
dækket og beskyttet i Klippespalter, medens samtlige her ellers nævnte 
Arter har deres Rede frit og aabentliggende, vil gore det forstaaeligt, 
at om nogen egentlig Sammenblanding med disse Arter kan der ikke 
blive Tale. Forholdet er da ogsaa i Virkeligheden det, at de enkelte 
Arter i Fuglefjældene i det hele og store hver har sit vel afgrænsede 
Domæne, mere eller mindre tæt grænsende til de andre Arters. 
