198 А. BERTELSEN. 
ет ттт ттт). 
Fig. 22. Lys Graasisken (»Hvidsisken«) ved Ikerasak 19/, 1913 (den 
hvide Overgump ses tydelig paa den nærmest siddende Fugl). 
5/, 7 Unger. 15/, 3 Unger flojne, 18/, alle Unger flojne. I Bunden af Re- 
den fandtes de to først omtalte Æg. 
1915 og 1916 har jeg begge Aar noteret første udfløjne Graasisken- 
unge 16. Juni; i det hele synes den lyse Race her i Distriktet en Del 
tidligere paa Færde end den tilsvarende mørke Race i Sydgrønland. 
Andre Oplysninger om Udklækningen har jeg f. Eks. angaaende et 
Kuld, som jeg fandt 3/, 1914 (andet(?) Kuld). 3/, 2 opretstaaende Æg 
og 4 Unger, 4/, 5 Unger, °/, 6 Unger. 7/, Begyndende Svingfjer. 11/5 
Ungerne fylder ganske Reden. !*/, Morgen de fem Unger fløjne, om Af- 
tenen sjette og sidste Unge fløjet. Almindeligst har jeg i det hele set 
Graasiskenungerne forlade Reden den 11. Dag efter Udrugningen. | 
Resume: Graasiskenens lyse Race forekommer .aarlig i betydelig 
Mængde udbredt over Umånaq Distrikt som еп almindelig ynglende 
Standfugl. 
b. Verlingefugle (Emberizinae). 
56. Laplandsverling. Narssarmiutag: som boer paa Marken. 
Emberiza lapponica (L.). | 
1892-—93 traf VANHÖFFEN Laplandsverlingen inderst 1 Umanaq 
Bugten ret almindelig, ogsaa som ynglende. Laplandsverlingen fore- 
kommer aarlig i betydeligt Antal og med vid Udbredelse 1 Umanaq 
Distrikt. Som Ankomsttider har jeg ved Qaersut noteret 12/5 og 23|, 
henholdsvis 1914 og 1913 (WINGE har: »til Nord-Grønland mest i Juni«). 
Laplandsverlingen yngler aarlig almindelig udbredt i Umänaq Di- 
strikt. 1917 havde jeg ved Ikerasak følgende tre Reder (A, В og С) under 
Observation og har noteret: 
