236 Bsorn KORNERUP. 
1 Aargange af Otho Fabricius«!. Herigennem kan man Søndag efter 
Søndag følge Fabricius’s Kirkegang Aaret rundt 1 6—7 Aar. Han var 
ikke blot en særdeles flittig Kirkegænger, men har aabenbart ogsaa 
vist stor Nojagtighed i at høre efter Prædikenerne og mærke sig deres 
Opbygning. Selv har han gennemsnitlig prædiket en 5—6 Gange hvert 
Aar, undertiden 1 Lindelse Kirke, naar han besøgte sin Morbroder. 
Men iøvrigt er Udvalget af de Prædikanter, han har hørt, særdeles 
fyldigt. I hans Liste finder man Navnene paa alle Datidens kendte 
Prædikanter 1 Kjøbenhavn og раа mange mindre kendte. Han nævner 
saaledes P. M. Bildsøe (Holmens K.), Jørgen Hee (smstds.), Mourits 
Hansen (Helligaandsk.), Stiftsprovst Jens Jakobsen Hegelund, den kgl. 
Confessionarius Fr. Qvist, Jørgen Bloch (Christiansborg Slotskirke), 
Chr. M. Rottbøll (Trinitatis K.), Gerhard Treschow (smstds.), Poul 
Egede (Vartov), Andreas Schyth (Nicolai K.), Josias Lorck (Frederiks 
tyske K.), ja helt ud til Taarnby er han vandret for at høre Præsten 
Niels Randulph With. Ogsaa naar det kun var Studenter, der prædikede, 
har han indfundet sig — særlig hyppigt har han hørt J. Kehlet (siden 
Præst i Stenløse-Fangel) og J. N. Bille (siden 1 Haarlev-Himlingøje). 
D. 25. Februar 1768 indstillede Missionskollegiet efter Poul Egedes 
Forslag, at Otto Fabricius med venia ætatis, da han først fyldte 24 
Aar i Marts, blev udsendt som Missionær til Frederikshaab i 
Grønland, d. 11. Marts udstedtes Kongebrevet derom?, d. 12. holdt 
han sin Dimisprædiken i Frue Kirke, som indbragte ham et Laud- 
abilis?, og en Uges Tid senere blev han ordineret af Biskop Harboe. 
I den latinske Udsigt over sit Levnedsløb, som han efter Tidens Skik 
1 den Anledning forfattede, er det med Glæde og Tryghed, at han tænker 
paa at drage til Grønland, stolende paa Guds Forsyn og følgende sit 
gamle Valgsprog: Qvicqvid agis, prudenter agas, et respice finem !*. 
III. Drangedal 1774—1779. 
I over fem Aar opholdt Fabricius sig i Grønland, men d. 18. April 
1773 gik han »ikke uden Rørelse« om Bord og sejlede bort fra det Land, 
som han havde ofret saa meget af sin bedste Kraft, og som han ogsaa 
siden kom til at gøre sig saa fortjent af, omend paa andre Maader. Efter 
en lang og farlig Rejse med daglige Storme slap han endelig lykkelig 
ind til Kjøbenhavn, hvor han opholdt sig det følgende halvandet Aars 
Tid. Han søgte en Række Præsteembeder i Danmark — hvilke vides 
1 Ny kgl. Saml. 8°. 224. Skænket til Biblioteket af Pastor М. E. Balle 1876. 
> Sjæll. Reg. %/, 1768 Nr. 125. I Indl. hertil Indstillingen fra Mk. 
> Vitaprot. 1 Sjell. В. А. 
1 Smstds. — Ош hans Virksomhed som Missionær vil der blive talt 1 en anden 
Sammenhæng. 
