Biskop, Dr. theol. Otto Fabricius. 245 
Fabricius befandt sig vel раа Æro, han havde rigeligt Udkomme 
og kunde bedre fortsætte sine Studier. Hans videnskabelige Ry be- 
fæstede sig mere og mere, hvad der blandt andet fandt sit Udtryk 
deri, at han 1782 blev optaget som udenlandsk Medlem af »Die 
Gesellschaft naturforschender Freunde« 1 Berlin!. Dette Sel- 
skab var stiftet d. 9. Juli 1773, holdt strengt over Karakteren af at være 
et privat Selskab og havde til Formaal flittigt at udforske Natur- 
fænomenerne i det tyske Rige og de tilgrænsende Lande. I Følge Lovenes 
$ 12 optoges ved Ballottering som udenlandske Medlemmer Mænd, som 
havde lagt store Kundskaber for Dagen ved Studium af Naturhistorien. 
Ikke faa danske blev Medlemmer — saaledes Hofpræst J. H. Chem- 
nitz, Prof. J. C. Fabricius, O. F. Muller, Kunstkammerforvalter L. 
Spengler, Prof. J. M. Beck, Esaias Fleischer, Grev Adam Gottlob Moltke, 
Botanikeren Johan Zoéga, Præsten Hans Strøm i Eger 0. fl. a.?. 
I øvrigt foreligger der — som saa ofte — næsten intet Materiale 
til Kundskab om Fabricius’s Liv i denne Periode. En enkelt Gang 
blev han indblandet i en Strid mellem to Nabopræster. Provst GUDME 
i Ærøskjøbing havde beklaget sig til Biskoppen over sin Kapellan, 
Hans JENSEN Horm, og denne afæskede Nabopræsterne et Vidnesbyrd 
om sin Vandel. Otto Fabricius gav ham det mest udmærkede Vidnes- 
byrd som Præst og Menneske og beklagede Provstens Stridssyge?. 
Muligvis har Gudme og Fabricius ikke næret de varmeste Følelser 
overfor hinanden paa Grund af deres gamle Medbejlerskab om Rise 
Kald. I hvert Tilfælde kalder Fabricius Ærø »Uenighedens Hoved- 
sæde«?. 
Fabricius havde ønsket at blive i Ro og Fred 1 Rise til sin Døds- 
dag?, men de, der i Kjøbenhavn kendte Mandens sjældne Evner og 
Kundskaber, vilde ikke tillade ham at gro fast paa Ærø. 
D. 22. Oktober 1782 døde Præsten ved Waisenhuset BENDIx 
"KrøLre, der havde været en nidkær Præst og ivrig Skolemand’, og 1 
1 F. 604. 
2 Om dette Selskab se Beschåftigungen der berlinischen Gesellschaft natur- 
forschender Freunde I (Berlin 1775), S. XII S. XXVII og Schriften der Бе]. Gesell- 
schaft naturforsch. Fr. V (Berlin 1784), S. XV ff. 
3 Provstens Klage af 5/, 1782, Kapellanens Svar af ?!/, 1782 og Fabricius’s Attest 
af 1°/; 1782 — alt i Indk. Breve fra Ærø Provsti i Fyns В. А. Bispens Afgørelse 
i Kopiprot. 17/, 1782. 
* Фут. S. 247, 
> F. 603. 
5 Kaldet 19/,, 1772 (Sjæll. Reg.). Hans Dødsdag kan ikke oplyses efter W.’s 
Kirkebog, da denne er gaaet tabt, men fremgaar af W.'s Direktionsprot. 1782. 
7 Jvfr. A. Exner: Vaisenhuuset 54. 66 f. — Han var gift med en Datter af Poul 
brede (Bers. Midsskr. 9. В. УТ, 2742). 
