Biskop, Dr. theol. Otto Fabricius. 253 
muntre og irettesætte Børnene. Et ganske særligt Ansvar paahvilede 
der ham med Hensyn til Børnenes moralske Tilstand. Derfor skulde 
han ogsaa have nøje Indseende med Informatorernes Vandel, at de 
ikke gav et slet Eksempel, samt vaage over, at Børnene ogsaa i deres 
Fritid var under Opsyn, at »de ej bliver misbrugt til Ryggesløshed og 
Sædernes Fordærvelse«. 
Til disse Pligter som Waisenhusets Præst kom endvidere for Fabri- 
cius de særlige Pligter overfor Missionsvæsenet. Han skulde 
mindst to Gange ugentlig flittigt og grundigt undervise Seminaristerne 
i Grønlandsk, nøje agte paa hver enkelts Flid og Begavelse, at han 
kunde afgive velbegrundede Betænkninger, naar der blev Missionær- 
pladser ledige, og endelig skulde han forestaa Oversættelsen til Grøn- 
landsk af de Skrifter, som var fornødne for Missionen. — 
Skønt saaledes alt var ‚ordnet paa det bedste, og Direktionen op- 
fyldte ethvert af Fabricius’s Ønsker, varede det dog ikke længere end 
11/,—2 Aar, for han begyndte at søge bort herfra. Allerede 1785, da 
Embedet som Slotspræst ved Frederiksborg Slotskirke og 
Sognepræst i Hillerød-Herløv var blevet ledigt efter Michael Kjær, et 
Embede, der var anslaaet til 800 Rdl., søgte han saaledes dette og 
blev ogsaa indstillet som Nr. 1 af alle Ansogerne. I sin Ansøgning, 
der ikke er bevaret, men kun refereret 1 Kancelliets Forestilling, an- 
giver han som Grunde til den ønskede Forflyttelse, at hans nuværende 
Indkomster er for utilstrækkelige for hans talrige Familie, og at han 
hellere vil være paa Landet. Hans nærmeste Foresatte, Confessionarius 
Chr. Bastholm; havde anbefalet ham og blandt andet skrevet om ham:. 
»[han] foreener en meget christelig Vandel med en grundig og opbyggelig 
Prækemaade og desuden pryder sin Stand med meere end almindelige 
Videnskaber«!. Imidlertid blev han ikke kaldet til denne Stilling, da 
Waisenhusdirektionen og Missionskollegiet nødigt vilde miste ham. De 
indgik med en Forestilling til Kancelliet, hvori de meddelte, at de mod 
deres Ønske havde maattet anbefale ham til Frederiksborg, men da 
de gerne vilde beholde ham, fordi »han baade i Henseende til den grøn- 
landske Mission kand være Missions Collegium til Nytte, efterdi han 
har god Kundskab om Landet samt Indsigt i Sproget og tillige er en 
flittig og meget nyttig Lærer for Waysenhuuset«, foreslog de, at der 
skulde tillægges ham 100 Rdl. aarlig i Lønningstillæg af Missionskassen?, 
hvad der ogsaa blev bevilget?. — 
Fabricius havde igen vundet i Indkomster, men hans Stilling til 
Stiftelsen var næppe ubetinget god mere. Det synes, som om der er 
opstaaet Gnidninger med Inspektøren HEE Wadum. Denne havde vel 
+ Indlæg til Sjæll. Reg. 3/5 1785 Nr. 444. 
2 Indlæg til Sjæll. Reg. 1785 Nr. 537. 
3 Sjæll. Tegn. 15/, 1785. 
