262 Born KORNERUP. 
nærgaaende. Pudsigt tort kan hans Udtryk forme sig, som naar han 
1 Anledning af, at Bastholm havde foreslaaet, at Præsten under Psalme- 
sangen skulde sidde paa Prædikestolen, udbryder: »Jeg seer ingen Nytte 
af, at han sidder der og maaber som en uvirksom Person den hele 
øvrige Tid«!; og undertiden er det, som om man kan opfange et af 
disse halvt satiriske, halvt medlidende Smil, som maa være gledet hen 
over Fabricius's Ansigt ved Gennemlæsningen af visse Partier af Bast- 
holms Forslag. F. Eks. skriver han i Anledning af, at Bastholm ønskede, 
at Brudevielser i Hjemmet skulde bortfalde: »Men, da jeg læste dette 
som en Aarsag anført, »at man neppe haver Rum at bevæge sine Arme, 
kunde jeg ikke bare mig for at smile, da jeg ikke seer, hvortil denne 
megen Bevægelse af Armene udfordres ved en Brudetale. Jeg har dog 
holdet nogle saadanne Stuetaler, men stedse funden Plads nok for mine 
Arme. Men: Sagen er, at Hr. Conf. B. fordrer saa mange Gebærder, 
som noget fornødent ved en Tale, og da tilstaaer jeg, at om man under. 
Talen skulde slaae for meget om sig med Armene, kunde man snart 
slaae Lysestagerne ned af Gueridonerne, men man fik i saa Fald rykke 
noget tilbage 1 Stuen«*. 
Skriftets Hovedbetydning bestaar imidlertid — som Titlen antyder 
— deri, at det er en erfaren gejstlig Mand, som fører Ordet?. I For- 
talen siger Fabricius selv, at Hovedberettigelsen for hans Skrift er den, 
at han kan tale af Erfaring, og Gang paa Gang kan han henvise til 
Forhold paa Landet og i de mindre Købstæder, som han gennem sin 
Præstegerning paa mange Steder i Rigerne havde indhøstet Erfaringer 
от“. Han faar derved en ganske anderledes fast Bund under Fødderne 
end Bastholm, og ganske jævnt og fornuftigt formaar han ofte at vise, 
hvorledes mange af Bastholms højtflyvende Forslag ganske savnede 
Rod i det virkelige Liv eller skyldtes Ukendskab til de faktiske kirke- 
lige Forhold især paa Landet, som Bastholm havde yderst ringe Be- 
røring med. Er Fabricius ikke i mindste Maade i Besiddelse af den 
Aandfuldhed, som Bastholm virkelig ofte kunde lade spille, saa er han 
til Gengæld i en ganske anden Grad en Realiteternes Mand, der vilde 
have noget fast at bygge paa og ikke fortabe sig i luftige Syner og til- 
syneladende meget lokkende Forslag til Forbedring af hele Menneske- 
slægten for derved at fremkalde de snarlige paradisiske Tilstande, som 
alle ægte Oplysningsmænd mere eller mindre tydeligt drømte om. — 
aaa 
ZOO 
3 Dette er ikke altid blevet lige klart erkendt, saaledes ikke i M. Neiiendam: 
Chr. Bastholm 263, hvor tillige Behandlingen af de forskellige Skrifter i Liturgi- 
fejden let kan lede til den Antagelse, at Fabricius’s Skrift kom efter Balles, medens 
det dog indleder det forste Stadium i Striden. 
1 Derved kommer han ofte til at give værdifulde folkloristiske Oplysninger, 
saaledes især 43. 60—61. 62. 63. 73. 85. 
