Biskop, Dr. theol. Otto Fabricius. 265 
fat paa saadan en Mands Hierte og sonderlemme dets inderste Vraaer, 
som en kaad, vankundig, oploben Feldskierdreng roder i et Cadaver«!, 
men Bentzon bliver gennemheglet heri. Samme Standpunkt indtager For- 
fatteren af det omfangsrige Skrift »En verdslig Mands Raisonnements 
over den erfarne geistlige Mands uforgribelige Tanker . . .«, et Skrift, 
som hæver sig en Del over det meste, der fremkom i denne Sag, og som 
rummer en Del Oplysninger af Interesse vedrørende kirkelige Forhold. 
Forfatteren, der var Johan Philip Rosenstand Goiske (Т 1815 som 
Embedsmand i Generaltoldkammeret)? finder det besmittende for Fabri- 
cius at optræde i Selskab med en Mand som Bentzon?. Begge For- 
fattere blev forsvarede 1 »Anmærkninger over den liturgiske Strid i 
Kiøbenhavn Aar 1785. Et Forsvars-Skrivt for tvende fornærmede 
Geistlige«, som kalder Sommer »en allerede længe værdig Candidat til 
Daarekisten«?. 
Til sidst tog de to Forfattere selv til Genmæle, idet de udsendte 
»Andet og sidste Tillæg til den erfarne geistlige Mands ufor- 
oribelige Tanker«. Otto Fabricius? beklager sig her over den pøbel- 
agtige Behandling, han har været udsat for af »blinde Bastholmianere« 
og synes, at det er en Lykke, at han ikke satte sit Navn paa Titel- 
bladet af sit Angrebsskrift. Han er opbragt over den usømmelige Tone, 
hvori saa mange af de anonyme Smædeskrivere havde skrevet om 
ham og Bentzon®, hvorimod han finder Bastholms eget Svar værdigt”. 
Han ender med at forsikre, at ingen Bihensigter har givet hans Pen 
yet uret Svingé, og han kan tilsidst kun ønske, at han aldrig havde 
blandet sig i denne Sag. 
Som bekendt førte den hele Strid, hvori ogsaa Balle og Johan 
Nordahl Brun deltog, ikke til noget. Da Kampens vilde Bølger havde 
lagt sig, blev alt ved det gamle. — — 
Næppe var Liturgifejden endt, førend en ny Strid udbrød. I længere 
Tid havde der i mange Kredse hersket Utilfredshed med den Kate- 
1 $. 11. Pudsigt nok siger han S. 12-om Fabricius: »Den sildigere Kirkehistoriker 
skal opleve din Ære, og den tilkommende Slægt erkiende dine Fortienester«. 
2 Nyerup: Literatur-Lex. 195. 
3 A—5. jvfr. 59f. Til Gengæld blev Bentzon alene forsvaret i »En ærlig og 
bedaget Borgers Tanker af Vor Frue Sogn i Anledning af de Skrifter, som ere ud- 
komne imod Tillægget til en erfaren geistlig Mands uforgribelige Tanker... .«, et 
ualmindeligt tomt og intetsigende Skrift. 
= 89 jte, DIT. 
5 Af ham er nemlig Stykket S. 11—16, hvad der ikke findes bemærket i vore 
Litteraturleksika. 
У ial, 
9 31), 
3 16 jvir. 14 og 13, hvor han udtaler sig om sin Græmmelse over Anmelderen 
i Lærde Efterretn., »som havde troet at høre en Slanges Ну еп. 
