Biskop, Dr. theol. Otto Fabricius. 2707 
paa Jesus som Forsoneren at komme 1 Samfund med Gud!. Og han 
takker Gud for, at han har vidst at bevare ham »fra al Nyheds Syge, 
uagtet de mange forskjellige Maader at behandle Religionen paa, jeg 
i min lange Embedstid har maattet opleve, saa jeg dog stedse er bleven 
min Bekjendelse tro at holde fast ved den rene evangeliske Lære og 
derpaa efter egen salige Overbeviisning grunde alt, hvad jeg foredrog 
andre. Et andet Vidnesbyrd om hans Ortodoksi er hans Forskrifter 
for de gronlandske Missionærer fra 18173 med Hensyn til deres 
Forkyndelse. Han opstiller som Regel, at de 1 Undervisningen af de 
grønlandske Katekumener ikke maa gaa udenom Læren om Gud, Ska- 
belsen, Synden, den timelige og evige Straf, Doden, Helvede, Domme- 
dag, Igenlosningen ved Kristus, Omvendelsen og dens Kraft о. s. fr. 
for dernest siden at gaa over til Læren om den hellige Skrift og om 
Trosmysterierne. 
Betegnende er ogsaa hans venlige Stilling overfor N. Е. 5. GRUNDT- 
vic. Fabricius hørte saaledes til de Præster, der ikke vilde underskrive 
Klagen over Grundtvigs Dimisprædiken. Paa den Rundskrivelse, som 
Stiftsprovst Plum lod gaa paa Omgang mellem Kjobenhavns Præster 
skrev Fabricius: »Jeg finder ham [9: Grundtvig] tale om Mængden af Reli- 
gions Lærere, og deriblandt føler jeg mig ikke truffen« Hertil sluttede 
ogsaa Kapellanen Rasmus Fenger sig. Denne Efterretning, som ofte 
findes anført, men i Regelen uden Kildeangivelse, synes at vere afgjort 
historisk, selvom f. Eks. den sidste udførlige Grundtvig-Biografit hen- 
stiller den som usikker. Ganske vist synes Rundskrivelsen nu for- 
svundet, og Efterforskninger efter den har været forgæves”, men man 
maa forlade sig paa Fr. Barfods Vidnesbyrd. Han er den sidste, som 
har set dette Aktstykke, som han citerer 18736. 
Grundtvig stod ogsaa senere 1 et venskabeligt Forhold til det Fabri- 
ciuske Hus. 1819 havde han f. Eks. den Tillid at henvende sig til Otto 
Fabricius for at blive hans Kapellan, hvad han dog ikke blev”. — 
Allerede 1785 havde Fabricius — som Balle og mange andre i 
Tiden — udtalt sig for Indførelsen af selvvalgte Tekster til at 
prædike over®, men først 1802 fik han (og Rasmus Fenger) Tilladelse 
1 17—18. 
2 28% 
27. 
: F. Rønning: N. Е. S. Grundtvig II, I, 170. 
> Den findes ikke i Sagen om Grundtvigs Dimisprædiken i Indl. til Dk’s 1. Dep. 
Brevbog 5/,, 1811 Nr. 21 eller i Stiftsprovstens Arkiv eller i Sjæll. В.А. | 
6 Dansk Kirketidende 1873, 109f. — Selve Sagen findes udforligst fremstillet 
1 L. Helveg: Den danske Kirkes Historie efter Reform. II, 365 ff. og Fr. Nielsen: 
N. Е. 5. Grundtvigs religiøse Udvikling. 100 f. 
’ Ikommimeg ING besa Отипабие ING 1. 193: 
® Tanker om Bastholms Liturgiforslag 13. 
