298 SCHULTZ-LORENTZEN. 
Lands sa vanskelige Sprog, og jeg har altid ligefrem tilstäet mine store 
Mangelsposter desangaende«. 
Men nu var Attestatsen overstäet og det blev da bestemt, at 
Otto Fabricius skulde være Missionær ved Frederikshaab. 
Frederikshaab. 
Frederikshaab blev dengang betragtet som det allervanskeligste 
Sted ра hele Kysten at besejle. Der er ingen Tvivl om, at Otto Fabricius 
forud har hørt herom, og hvad han ikke endnu vidste, har Skibets 
Fører og Besætning givet ham god Underretning om på den lange 
Oprejse i Sommeren 1768. Det var altid med stor Ængstelighed, de 
årligt gjorde Forsøget på at. nå ind til den Koloni, der dengang var 
den sydligste på Grønlands Vestkyst. 
Der var altid og allevegne store Vanskeligheder at overvinde for — 
Grønlandsfarerne, når de nærmede sig deres Bestemmelsessted. Kysten 
var ganske ukendt og fyldt med Skær. Mange Års Erfaring, der rakte 
tilbage til de hollandske Skibes Handelsfærd, havde naturligvis gjort 
visse Steder, især de faste Kolonihavne, lettere tilgængelige. Der var 
Indlobene bedst kendte og de nærmeste og farligste Skær. kortlagte. 
Men den største Vanskelighed var den såkaldte Storis. Gammel 
Vinteris driver i vældige Flager oppe fra Ishavnsbassinet med Strøm- 
men ned langs Grønlands Østkyst, bøjer omkring Statenhuk (Cap 
Farvel) og glider endnu nogle Breddegrader nordpå, de forskellige 
År kortere eller længere alt efter Strømmens Styrke og Isens Masse. 
Den når kun sjældent Godthaab, men næsten altid Frederikshaab. 
Udenfor denne Kyststrækning plejer Havet 1 Sommermånederne at 
være fyldt med Storis. Med Sydvestvind presses den sammen tæt ind | 
mod Landet, med Nordenvind spredes den og holdes længere ude, 
så der kan være isfri Sø langs Kysten. 
De Skibe, der agter sig mod Nord, sørger altid omhyggeligt for 
at komme så langt ud fra Statenhuk og Landets Sydvestkyst, at de 
går fri af Storisen, men for det, der skal anløbe Frederikshaab, er der 
ingen Vej udenom. Det må holde ind mod Land, uafbrudt på Udkig 
efter de første hvidblå, forvaskede Smaskodser, som bærer Bud om 
Ismassernes Nærhed. Det må, efterhånden som Skodserne bliver mæg- 
tigere og tættere, sno sig gennem de smalle Mellemrum med Fare for 
at blive klemt fast. Sker dette, må Skibet lade sig drive med Isen nord- 
efter. Den største Fare er, hvis det samtidig presses ud mod Ismassens 
Yderkant, hvor Isskodserne i stormende Sø væltes mod hinanden og 
et skrøbeligt Skib umuligt kan klare sig. 
Frederikshaabs Historie meldte om megen Forlis og Vanskelig- 
hed. Da Kolonien anlagdes 1742, gik det Skib under, der havde bragt 
Kolonisterne dertil, på Hjemrejsen, med Mand og Mus. 
kr All 
