300 SCHULTZ-LORENTZEN. 
Bopladsen ved Mundingen. Her i Vigen kaster Skibet Anker. Det har 
nået sit Mål. 
Blandt de første, der kom ombord, har sikkert Missionæren JØRGEN 
MEYER MYHLENPFORT været, som havde levet ved Frederikshaab siden 
1761 og nu længtes efter sin Afløser for at kunne vende tilbage til Eu- 
ropa. Han var Nordmand af en gammel Odelsslægt, født i Trondhjem. 
Han var ikke mere helt ung, da han først i en ret sen Alder var blevet 
Student og ligeledes havde ventet adskillige År efter sin Attestats, 
før han rejste til Grønland. Det havde ikke været en let Tid for ham, 
disse År ved Frederikshaab. Han havde aldrig været flittig til at sende 
Beretninger, havde heller ingen Ordenssans, — der fandtes således 
end ikke en Kirkebog efter ham, — men når han skrev, var det fyldt 
med Beklagelser over de andre danske ved Stedet og talrige Forslag 
til Forbedring af Grønlændernes økonomiske Kår. Egede udtaler om 
ham, at han »ikke tager sig sit Embede så retskaffen an, som han bør«, 
og Kollegiet er klar over, at han »så omhyggelig han ellers kan være 
for Grønlænderne i det økonomiske, synes ikke at tage sig sit Lære- 
embede an med tilbørlig Nidkærhed i Hovedsagen«. 
Det var altså under Myhlenpforts Vejledning, Otto Fabricius 
første Gang ser det Sted og de Forhold, hvor han nu for en Årrække 
skal leve sit Liv og gøre sit Arbejde. Overfor den sikkert ordrige ældre 
Kollega, der gør, hvad han kan, for at hjælpe den unge Missionær til 
at se med sine Øjne, har Fabricius forholdt sig stilfærdigt og forbe- 
holdent. Han vilde helst se selv, og han når det også. Adskillige 
Yttringer sidenhen vidner om, at han ikke har været ubetinget enig 
med sin Forgænger. Men det kunde jo ikke være andet, end at han igen- 
nem Samtalen med denne kom til at stå overfor de Spørgsmål, der 
måtte komme til at optage ham, selvom han endnu ikke kunde få dem 
helt klarede eller tage personlig Stilling til dem. 
Kolonien, 9: det opførte Fælleshus, som var Bolig for alle de dan- 
ske Funktionærer og hvor Fabricius nu også skulde have sit Hjem, | 
er skildret i et Inventar fra 1750. Det er en Bygning af Egebindings- 
værk, 20x 11 Alen, med Mur af Tørv og Sten, indvendig beklædt med 
Panel. Det indeholdt 3 Værelser. En Stue til Købmanden, et Fags, 
hvor han og Betjentene logerede, et Kammer til Missionæren »med 
Lås og Lukkelse, har en Karm philosophiske Vinduer, Ruderne blæn- 
dede med Træ og gamle latinske Autores«, samt en Stue til Matroserne. 
Dertil et Fælleskøkken med Indgang for Marken. Dette ene. tilmed 
fugtige Kammer og det fælles Køkken var Missionærens hele Lejlighed. 
Det var ikke den mindste Ubekvemhed, at det lå sammen med de 
øvrige danskes Stuer, Der skulde meget lidt til, for at de kom til at 
genere hinanden. Myhlenpfort var således en Tid meget indigneret 
over, at Købmanden havde ladet lave en Svinesti lige op til Præstens 
