308 SCHULTZ-LORENTZEN. 
vilde са langt bedre, hvis de kunde blive to ordinerede Missionærer, 
за den ene kunde blive ved Stedet og den anden rejse rundt med Gren- _ 
lænderne og bo i et grønlandsk Vinterhus. Og han beder om, at Kol- 
legiet så vilde sende Msr. Peder Rasmussen, som 1768 var antaget til 
Seminarist på det grønlandske Seminarium i København, op til ham, 
»da vi fra Barnsben har været samlede«. 
Det er Trods al Forbeholdenhed alligevel lidt Sentiment bag ved 
dette Forslag. Han længes efter Barndomsvennen. 
Det havde været en travl og optaget Vinter. Alligevel har han 
fået Tid til at indsamle Efterretninger om Landets Natur og økono- 
miske Forhold. Han har samlet et Herbarium, som er rede til at sen- 
des hjem. Han gør Bemærkninger om Fåreavl i Grønland. Men sprog- 
lige Oplysninger til den grønlandske Grammatik og Ordbog, som det 
var pålagt alle Missionærerne at hjemsende, sender han endnu ikke. 
Da han skriver sin Indberetning efter dette første Ärs Forløb 
for at have den færdig til Skibets Ankomst, begynder han med at »prise 
højligen Guds underlige Bistand og for mig ubegribelige Velsignelse«. 
Ved Frederikshaab 1769—70. 
Det gik imidlertid anderledes, end Fabricius havde ventet. Da 
den Tid på Sommeren kom, hvor Skibet sædvanligvis ventedes, lå 
Storisen klos ind på Land. Fabricius er nok mange Gange klattret op 
på Udkigsfjældet og har spejdet efter åbne Render og Skibet. Men 
Dag for Dag gik hen uden at bringe det ventede. En Dag kom der så 
Kajakker nordfra med Melding om, at Skibet ikke havde kunnet for- 
cere Isen, men havde måttet søge ind til Fiskerlogen ca. 20 Mil nord- 
ligere. 
Det var en Skuffelse. Og mere end det. Det betød, at den Forsy- 
ning af Proviant og andet, der i Reglen hårdt tiltrængtes efter Vin- 
teren, nu udeblev. Da Isen stadig ikke viste Udsigt til Bedring, måtte 
man sende Fartøj op til Fiskerlogen for at hente det allernødvendigste 
ned til Frederikshaab. Med denne Lejlighed fulgte Fabricius, og han 
havde den Glæde og Opmuntring ved Fiskerlogen at træffe sin Embeds- 
broder fra Godthaab, den islandsk fødte THorHALLESEN!. Det var de 
to betydeligste af den Tids Missionærer, der mødtes, begge levende 
interesserede i grønlandske Forhold og i Missionsarbejdet. Men det 
var kun et kort Samvær. Og det Håb, at Skibet senere på Året skulde 
kunne nå ned til Frederikshaab med den dyrebare Last, blev skuffet. 
Det måtte overvintre på Stedet. Hans Indberetninger og Forslag, 
som han havde ventet sig så meget af, nåede slet ikke hjem til Kol- 
legiet 1 København. 
' Етст, THORHALLESEN f. 1734, Missionær ved Godthaab 1765 til 1775, Vice- 
provst for Sydgrønland 1773—75. Død i Danmark som Provst 1789. 
