314 SCHULTZ-LORENTZEN. 
har tilsidesat sit Arbejde. Han har døbt 15, konfirmeret og ægteviet 
10. Menighedens Tal ved Frederikshaab er nu 293. Materialerne til 
det så længe ønskede Kirkehus er vel sendt op, men de var ganske 
utilstrækkelige. Alligevel er man gået i Gang med Opførelsen og det 
lykkedes virkelig at få det så vidt færdigt, at det kunde indvies 30. 
August 1772. Fabricius selv tager det, som det er, uden synderlig Klage. 
Så meget kraftigere klager hans Efterfølger det følgende År over Husets 
uforsvarlige Indretning. 
Poul Egede har ønsket, at det skulde indskærpes Missionærerne, 
at de årlig indsendte, hvad de havde samlet til Forbedring af den grøn- 
landske Grammatik og Leksikon. Han udtaler dog med en vis Stolt- 
hed, at han ikke tror, at Grammatikken trænger til nogen synderlig 
Bedring og at ikke nogen Missionær så lettelig skal vise, hvori det 
behøves. 
Hertil svarer Fabricius, at han vel har samlet adskilligt til det 
eronlandske Dictionaire i de få År, han har været i Grønland, men 
han havde ikke haft Tid til at renskrive det. Til Gengæld håber han 
næste År at kunne fremlægge det formeret og mere fuldkommet. Om 
Grammatikken ved han derimod ikke ret, hvad han skal sige. Den 
kunde måske tåle Forandring, men det kunde ventes bedre iværksat 
af de ældre Missionærer. »Jeg for min Part drister mig endnu ej dertil, 
skønt jeg derfor ikke sætter det aldeles af mine Tanker«. 
Vi skal senere tale om hans Synspunkter overfor det grønlandske 
Sprog, som han fik rig Lejlighed til at gøre gældende. Her er det til- 
strækkeligt at gøre opmærksom på, at han både for Sprogets, Ens- 
artethedens og i det Hele Missionsvæsenets Skyld varmt anbefaler 
Ansættelsen af en Visitator. Det var et Forslag, der på den Tid lå i 
Luften og Året efter blev iværksat, idet Missionærerne THORHALLESEN 
ved Godthaab og SvERDRUP ved Jakobshavn 1773 udnævntes til Vice- 
provster. 
Imidlertid vedblev Fabricius efter Skibets -Hjemrejse 1772 at 
udføre sit Arbejde på vanlig Vis. Denne tredje og sidste Vinter blev han 
blandt sine Grønlændere. Foruden sin sædvanlige Gærning har han 
været travlt beskæftiget med at ordne alt til det forestående Opbrud, 
som han håbede måtte ske efter hans Ansøgning i 1773. Det var dog 
nær blevet til, at han havde måttet vente et År længere, hvad Poul 
Egede foreslog Missionskollegiet. Den der egentlig var udset til at være 
hans Efterfølger, Seminaristen Eeg, nægtede rentud at gå til »den Colo- 
nie, der har så berygtede og ryggesløse Købmænd og Matroser«. Der 
var en Mulighed for at anvende en uordineret Kateket Johannes Ander- 
sen i Fabricius” Sted. Men tilsidst løstes Spørgsmålet ved, at M.yhlen- 
pfort, den samme, som Fabricius i 1768 havde afløst, tilbød at gå til- 
bage til sin tidligere Plads. Det var de yngre Seminarister inderligt 
