Biskop Dr. theol. Otto Fabricius. 325 
ikke den nærmeste, men en fjærnere Fremtids. Han tænker sig de 
bedste blandt de grønlandske Skolebørn udtagne og underviste for 
senere at virke som Kateketer blaudt deres Landsmænd. Han finder 
det »just ikke fornødent, at sådanne i Begyndelsen skulde undervises 
i dansk Sprog«. Det har vist sig at være spildt Umage. Kvinder kan 
bruges til Lærere, Kateketerne skulde især virke ved Gudstjenesterne. 
»Den Tid kan komme, da man af sådanne kunde fa Missionærer«. Et 
mærkeligt fremskuende Syn og en stor Tillid til Grønlænderne ОБЕ" 
sig her for Dagen. 
Han har utvivlsomt drømt om at få Lov til at virkeliggøre disse 
Tanker og inden længe se Missionen blomstre op. Men der skulde han 
lide sin første og største Skuffelse. 
Den grønlandske Handelskommission havde i sin Omsorg for at 
få Grønland gjort til et indtægtgivende Aktiv og Udgifterne nedsat 
fået den Tanke, at der bedst kunde spares ved at indskrænke Mis- 
sionen og Omkostningerne ved denne. Den fik da gennem Finanskol- 
legiet udvirket en kongelig Resolution af 27. April 1791, hvorefter 
Missionærernes Antal skulde indskrænkes til 4 for hele Grønland og 
Udgifterne i det Hele nedbringes. Dette meddeltes Kollegiet, som 
8. Juni s. А. underrettede Fabricius herom. Vi aftrykker Dele af hans 
Svar derpå af 20. Juni 1791. 
_ Kollegiets Promemoria har sat mig i stor Bekymring og yderlig 
Forlegenhed. Da jeg selv som Missionær i Landet har bragt i Erfaring, 
med hvilken Lyst mange Grønlændere antoge den kristelige Religion, 
med hvilken Hengivenhed og Troskab de viste sig at være Jesu sande 
Bekendere og hvor uskrømtet de lagde deres Kristendom for Dagen, 
altså Jesu Riges Undersåtter Tid efter Tid har vundet anselig Tilvækst 
ved denne Mission, så lidet den og er kommen i Udråb af Mangel på 
den fornødne Efterretning til Publikum. Så kunde det ikke andet end 
blive mig hel sørgeligt at læse om den tagne Beslutning, nu at ville 
indskrænke det, der i så mange År under så mange Vanskeligheder 
og Besværligheder er bleven udbredt. En Beslutning, der, om den 
bliver udført, unægtelig vil drage manges Affald efter sig eller gøre 
dem til halve Hedninger, som endnu ikke er nok bestyrkede og må 
savne den rigere Anledning, de hidtil har haft og højlig behøve til at 
vinde Tilvækst i Kundskab og bestå mod deres hedenske Landsmænds 
farlige Fristelser. Gud forbarme sig og sørge dog i Nåde for det arme 
Folk, som i flere end een Henseende er at beklage«. 
»Med en Varme, som sømmer sig den, der har elsket og endnu 
elsker de Sjæle, mig til en Tid var betroede, beder jeg derfor indstæn- 
dig, at det højkongelige Kollegium dog vilde forsøge alle mulige Mid- 
ler at få Missionen fortsat ved Missionærer på alle Steder som hidtil, 
før det pådrog sig et så stort Ansvar som denne Beslutnings Udførelse 
