338 AD. S. JENSEN. 
hed, om de optræder enkeltvis eller i Selskab о. 1. For de mange Snylte- 
dyrs Vedkommende, som han beskriver, baade Ikter, Bændelorme, 
Rundorme, Kradsere, Fiskeigler, Snyltekrebs og snyltende Insekter, 
giver han nøjagtige Oplysninger om, hvilke Dyr de angriber, og i hvilke 
af Værtdyrets Organer de sidder. 
Sin Viden om, hvilken Føde de forskellige Dyr lever af, har han 
faaet dels ved at belure dem, naar de spiste, dels ved 1 udstrakt Grad 
at undersøge de dræbte Dyrs Maveindhold. 
Under Forplantning meddeles f. Eks., om Arten er monogam 
eller polygam, om Frugtbarheden, om Yngletid, Ynglemaade og Yngle- 
sted samt, ifald Arten er æglæggende, Tidspunktet for Ungernes Frem- 
komst af Ægget og deres Udseende. 
Afsnittene om Dyrenes Livsvaner er ikke de mindst vigtige, 
men at give et Begreb om, hvad alle disse Smaastykker indeholder, 
er ganske ugørligt, thi det er en Mangfoldighed af forskelligartede Træk, 
som her fremdrages. Men gennem dem alle spores en mærkelig Evne 
hos Fabricius til at kunne gribe og med faa Ord at lade Læseren se 
det karakteristiske ved ethvert Dyr, saa at det bliver saa at sige »levende« 
for hans Øjne. 
Afsnittene om Grønlændernes Brug af Dyrene er overmaade 
interessante. Man faar herigennem at vide, hvilke Dyr Grønlænderne 
spiser, og det er en meget lang Liste, selvfølgelig ikke alene omfattende 
Pattedyr, Fugle og Fisk!, men ogsaa mange lavere Dyr, nemlig en 
hel Del Krebsdyr, Snegle, Muslinger, Søpindsvin og Sganemoner?. End- 
videre faar man at vide, hvilke Dele af Dyret der brugtes, og hvad 
hver enkelt Del (Hud, Spæk, Kød, Sener, Tænder, Indvolde, Skelet) 
brugtes til. Tilsammen giver alle disse mange smaa Stykker et udmærket 
Billede af Forholdene paa den Tid, da Fabricius levede i Grønland, 
altsaa for са. 150 Aar siden; man lærer, i hvilken udstrakt Grad Dyre- 
verdenen dengang, da i alt Fald det ret isolerede Frederikshaabs Distrikt 
var saa temmelig uberørt af den europæiske Civilisation, ydede, hvad 
Befolkningen havde Brug for til Føde, Klæder, Huse, Telte, Husgeraad, 
Fartøjer og alle Slags Fangstredskaber, samt gav den Lægemidler, 
Smykker og Amuletter. Senere har Fabricius uddybet dette Emne i 
særlige Afhandlinger; her skal Opmærksomheden særlig henledes påa 
hans indgaaende Skildring af Anvendelsen af de Dyr, der er de aller 
vigtigste for Grønlænderne, ja saa at sige en Betingelse for deres Eksi- 
1 Krybdyr og Padder mangler som bekendt paa Grønland. 
2 Samt, som en Delikatesse, Hoved- og Kroplus (= Pediculus humanus, F.G. 
Nr. 182): »Editur a Groenlandis ut delicatulus, et capitur ramento pellis canini 
vel ursini sub vestimentis agitato«. (»Den spises af Grønlænderne som en lille Læk- 
kerbidsken, og den fanges ved at gnide en Stump Hunde- eller Bjørneskind under 
Klæderne«.) 
