346 AD. S. JENSEN. 
ZOAR), der begge gav Anvisning paa Kure mod Fnat, erkendt, at Smaa- 
dyr er Aarsag til Fnatsygen, og dette Kendskab holdt sig gennem 
hele Middelalderen op til den nyere Tid, og Fnatmiden blev gentagne 
Gange afbildet. 
Der var dog Forskere, som bestred Mide-Theorien; vel benægtede 
de ikke, at Mider undertiden kan findes i Huden hos Fnatsyge, men 
det var fremmede Gæster, de var aldeles ikke Aarsag til Sygdommen, 
og i Begyndelsen af det 19. Aarhundrede fik denne Anskuelse Over- 
taget. Da optraadte 1 1812 Pariserstudenten Ga Ltrs; for en Kreds af 
Lærde tog han — tilsyneladende — Mider ud af Fnatblærer paa en 
Patient og foreviste dem under Mikroskop; og han udgav en Afhand- 
ling om sine Undersøgelser, hvori han udlagde Miden som Aarsag til 
Sygdommen, beskrev Dyret og afbildede det paa 3 Plancher stukne 
1 Kobber. 
Men der var andre, som gjorde Forsøget efter, og de kunde ikke 
finde Miden, skønt de undersøgte Hundreder af Pustler. Og som Tiden 
gik, begyndte man at drage Gales’ Troværdighed i Tvivl. Der blev 
udlovet en Pengebelønning til den, der kunde genfinde Miden, men 
forgæves. Imidlertid kom der dog det ud deraf, at Raspaiz 1 1829 
kunde paavise, at de af Galés som Fnatmider afbildede Dyr i Virke- 
ligheden var — Ostemider, og afsløre Gales’ »Opdagelse« som et af de 
største Svindlerier i Videnskabens Historie. 
Endelig, i 1834, hjalp en Corsicaner, Renuccı, som var kommen 
til Paris for at studere Lægevidenskab, sine Lærere til at finde den 
virkelige Fnatmide. Han betjente sig af den gamle, påa Corsica bruge- 
lige Methode, nemlig at finde Midens Gange i Huden og pille Dyret 
ud ved Hjælp af en Naal. I en Forsamling af Læger og Studerende 
demonstrerede Renucci sine Landsmænds Fremgangsmaade og viste i 
Mikroskopet, at de af ham fremdragne Mider fuldstændig stemte overens 
med de af ældre Forfattere (Bonomo, DE GEER, WICHMANN etc.) leve- 
rede Afbildninger af Fnatmiden. Naar man i en lang Række Aar ikke 
havde kunnet finde Fnatmiden, kom det af, at man ikke havde søgt 
den i dens Gange 1 Huden, men i Pustlerne, hvor den ikke findes. 
Fra nu af kunde enhver finde Fnatmiden, og det var for alle Tider 
slaaet fast, at Fnatsygen, Fnattet, ikke er nogen konstitutionel Syg- 
dom, men skyldes en i Huden gravende Snylter: Fnatmiden (Sarcoptes 
scabiei L.)!. 
Altsaa: det samme Kendskab til Fnatmiden, som den jævne Corsi- 
caner sad inde med, og som blev afgørende for den lærde Verdens Stil- 
ling til Problemet Fnat, besad ogsaa Grønlænderne, og Fabricius havde 
forlængst berettet det. 
1 FÜRSTENBERG: Die Krätzmilben der Menschen und Thiere, Leipzig 1861, 
Geschichte S. 46 & 51—54. 
