Naturforskeren Otto Fabricius. 359 
betitlet »Die Kehlfurchen und ihre Function«! fremsatte den Tydning, 
at Furerne kan tjene til at forstorre Mundhulen: »Gleichzeitig mit dem 
Aufsperren des Maules, wird von der enorm entwickelten Zunge ein 
Druck auf die Unterseite ausgeübt, und diesem Druck kann die Haut 
dadurch nachgeben, dass sie durch die longitudinalen Hautfalten in 
hohem Grade ausdehnungsfähig gemacht wird. Während des Einfangens 
der Beute wird dadurch die Maulspalte vergrössert, und es kann eine 
grössere Menge Nahrung aufgenommen werden. Schliesst der Finwal 
sein Maul, so lässt gleichzeitig auch der Druck der Zunge auf die Unter- 
seite nach, und die Furchen der elastischen Haut nehmen aufs Neue 
wieder ihre frühere Lage ein. Jetzt erst treten die zu beiden Seiten 
des Gaumens liegenden Massen der Barten in Thätigkeit« о. s. у. 
Kükenthal grunder sin Theori paa Bygningen af Overhuden, hvis 
Tykkelse aftager ganske overordentlig i Furerne?, samt paa en lagt- 
tagelse af TURNER, som beretter, at paa en strandet Finhval, der var 
gaaet 1 Forraadnelse, havde den stærke Gasudvikling udvidet Legemet 
ganske særlig netop 1 Partiet med Strubefurerne, og at Furerne havde 
fjernet sig meget mere fra hinanden end ellers. Alt dette kan jo være 
udmærket, men naar Kükenthal fojer til: »Eine directe Beobachtung, 
dass der Kehlsack sich durch Ausdehnung der Haut und Verringerung 
der Furchentiefe erweitert, fehlt bis jetzt aus leicht begreiflichen Grün- 
dent, saa passer det slet ikke. Uden paa nogen Maade at ville forringe 
Værdien af Kükenthal’s Undersøgelse maa man gore opmærksom paa, 
at allerede 3/, Aarhundrede 1 Forvejen havde Fabricius, som vi læste, 
ligget i sin Kajak klods op ad de levende »Furehvaler«, set Svælget ud- 
spiles og Strubefurerne vide sig ud, naar Mundhulen fyldtes med Vand 
og den deri værende Næring, og klart indset Betydningen heraf”, 
I en Afhandling: »Hvad Grønlænderne ville vide om Hvaldyrenes 
Fødsel«? har Prof. Lurken offentliggjort en Dagbogsoptegnelse fra 
1864 af Direktør for den grønlandske Handel Car. 5. М. OLRIK om 
Grønlændernes Iagttagelser over Hvalernes, særlig Hvidfiskens, Fødsel; 
det siges, at Ungen fødes saaledes, at Halen kommer først frem, og 
at det varer flere Uger, inden hele Ungen kommer fri. 
For det første Punkts Vedkommende gør Lütken opmærksom paa 
den Uoverensstemmelse, der findes mellem Hvalforskerne Escuricut 
ı W. KUKENTHAL: Vergleichend-anatomische und entwickelungsgeschichtliche 
Untersuchungen an Walthieren; Denkschr. d. medicin.-naturwiss. Gesellsch. zu 
Jena, 3. Bd., 1893 ($. 312 ff.). 
” Dette var iøvrigt allerede oplyst i 1865 af С. О. Sars, 1. с., S. 14. 
3 Iøvrigt staar det at læse, omend i kortere Form, allerede 1780 i »Fauna Groen- 
landica«, S. 37—38. 
* Vidensk. Meddel. Naturhist. Foren. 1887, S. 397—401. — Findes ogsaa, paa 
Tysk, i Zool. Jahrb., Abth. f. Syst. etc., Ва. 3, 1888. 
