384 AD. $. JENSEN. 
en og værdsætter deres Ydelser. Disse to Bind udgør tilsammen 1200 
Sider. Man skulde derfor mene, at en Forfatter som Отто FABrıcıus 
havde faaet en udførlig Omtale; men det er ikke saa, der er kun skænket 
ham 7 Sider (5. 418—425). Dette fik endda være, det kommer jo ikke 
alene an paa Omfanget, men ogsaa paa Beskaffenheden; dog er denne 
heller ikke tilfredsstillende, synes det mig. 
Værket »Fauna Groenlandica« gøres af paa 1 (een) Side. Optakten 
er god nok, idet der om Fabricius?” Virksomhed i Grønland siges: »Med 
Linné's Systema Naturæ i Haanden, et aabent Øje og en god Villie 
bragte han det imidlertid dertil, at han efter 5 til 6 Aars Ophold kunde 
vende tilbage til Kjøbenhavn med Materialierne til et classisk Arbejde«. 
Men Bogen selv faar en overmaade letkøbt Behandling. Der meddeles 
nogle seivfølgelige Oplysninger tagne fra Fabricius’ Forord, og Gosch 
selv gør intet Forsøg paa at trænge ind 1 Værket og drage nogle af de 
Værdier frem, som i saa rigt Maal findes deri. Derimod har han en 
Anke at fremføre, nemlig at Fabricius’ Beskrivelser af de mindre Dyr, 
især Leddyr og Bryozoer, ikke er indgaaende nok; til Adskillelse af deres 
Arter hører en mere indgaaende Undersøgelse, end man dengang ansaa 
for nødvendig, skriver Gosch. Hertil er imidlertid at bemærke, at Fabri- 
cius næppe kunde naa videre, end han gjorde, med de ufuldkomne 
optiske Hjælpemidler, han raadede over. Fabricius har selv ved to Lej- 
ligheder meddelt, af hvad Art de var. Første Gang oplyser han, at 
den 1 »Fauna Groenlandica« leverede Beskrivelse af Tænia Phocarum 
ver giort efter det, jeg saae med blotte Øine ved Hielp af et lidet Haand- 
glas«, og han indrømmer, at man »skulde ved Hielp af et Forstorrelses- — 
glas havde opdaget mere«!. Den anden Gang taler han om sine i Grøn- 
land benyttede »ringe Seeglas«?. Fabricius har altsaa ikke haft Mikroskop 
til Raadighed, kun Haandluper — og da maa Beskrivelsen af de smaa 
Dyr selvfølgelig frembyde Manglerÿ. Til hvilken Fuldkommenhed, 
Fabricius kunde drive det, da han fik bedre Forstørrelsesglas, fremgaar 
bl. a. af Afhandlingen: »Om nogle sieldne smaa Conchylier«* Hans 
Beskrivelse af de deri behandlede diminutive, danske, skalbærende 
Lungesnegle er saaledes, at ingen nutidig Malacolog kunde gøre den 
bedre med de dengang til Raadighed staaende optiske Hjælpemidler. 
1 Skrivter af Naturhistorie-Selskabet, 1. Bd., 2. Hefte, 1791, S. 153. 
2 Skrivter af Naturhistorie-Selskabet, 5. Bd., 1. Hefte, 1799, S. 159. 
3 Jfr. ogsaa Fabricius? Bemærkning i D. Kgl. D. Vidensk.-Selskabs Skrivter, 
6. Bd., 1818, S. 124, at han »i Grønland ej var forsynet med de rette Øjeglas til 
at kunne bestemme dem [9: Indvoldsorme] nøjere«; og В. 133 i samme Afhandling, 
at han ikke i Grønland var forsynet med saa gode Forstørrelsesglas, at han havde 
kunnet opdage, at den af ham i »Fauna Groenlandica« beskrevne Ascaris versipellis 
i Forenden var forsynet med mangfoldige smaa Hager — dette har han senere set 
paa Eksemplarer fra Torskefiske fra Jylland og København, hvorfor han nu kan 
indse, at bemeldte Orm ikke hører til Ascaris-, men til Echinorhynchus-Slægten. 
1 Nye Samling af d. Kgl. D. Vidensk.-Selsk. Skrifter, 4. Deel, 1793, S. 86. 
