386 AD. S. JENSEN. 
over den selv efter det lidet, Gosch har fundet Anledning til at oplyse 
om Fabricius’ Arbejder, og Hensynet til Fabricius’ videnskabelige 
Ære tvinger mig til at tage til Genmele mod Gosch’s affejende, ringe- 
agtende Dom. | 
Efter at have nævnet Fabricius” samtlige Arbejder fælder Gosch 
følgende Dom over hans zoologiske Virksomhed: »Paa mange Steder 
giver O. Fabricius værdifulde Oplysninger om Dyrenes Levemaade, og 
1 flere Tilfælde, hvor de af ham beskrevne Arter ikke nu kunne bestem- 
mes med tilbørlig Noiagtighed efter hans Beskrivelser og Afbildninger 
alene, kunne disse Bemærkninger lede paa Sporet. Men ingen- 
steds indlader han sig paa Zoologiens hgiere Opgaver, og 
hans Arbejder have Værdi alene for Artskundskaben.! De 
sidste af disse, de nye zoologiske Bidrag, udkom først 1824 og 1826, 
altsaa paa en Tid, da Zoologien alt havde modtaget en ny Charakteer, 
især ved de store franske Zoologers, Cuviers, Latreilles, Geoffroy de 
St. Hilaires og Andres Arbeider, og da Artsbeskrivelser af denne Slags 
havde ophørt at have større Værdi for Videnskabens Fremgang«. 
Det vil altsaa sige: Gosch foreholder Fabricius, at han ikke var 
forud for sin Tid i den Henseende, at han, som hine berømte franske 
Zoologer, benyttede den sammenlignende Anatomi som Basis for Dyre- 
nes Inddeling. Men at ville gøre Fabricius ringe af denne Grund fore- 
kommer mig mere end besynderligt. Hvorledes skulde vel Fabricius, 
hvis Interesser og Anstrengelser væsentlig koncentreredes om den 
arktiske Fauna, kunne drive omfattende systematiske Studier paa 
komparativt-anatomisk Grundlag? Til at foretage den Slags Studier 
kan man ikke nøjes med Materiale fra et enkelt Fauna-Omraade, man 
maa have Adgang til de store Samlinger med deres alle Vegne fra hen- 
tede forskelligartede Typer. Gosch synes at have glemt, at Fabricius” 
Levebrød var den præstelige Gerning, han var ikke knyttet til noget 
zoologisk Institut eller Museum, og selv havde han ikke Midler til at 
anlægge Samlinger for, udover tørrede Naturalier, mest Konkylier; 
han havde knap nok Raad til at anskaffe sig de nødvendigste Bøger, 
jfr. følgende Udtalelse”: »Stedse blev det vel min Lod, at see min Virke- 
kreds saa indskrænket, at jeg neppe nok har kunnet anskaffe mig de 
allerfornødenste Bøger, mindre tænke paa nogen ordentlig Samling af 
Naturalier, der dog er saa nødvendigt for den, som i denne Videnskab 
skal bringe det noget vidt... .«. 
Dernæst vil jeg protestere mod den Paastand, at den Forsknings- 
retning, Fabricius dyrkede, skulde ligge udenfor Zoologiens højere 
Opgaver og hans Arbejder have Værdi alene for Artskundskaben. 
Fabricius’ Arbejder var netop ikke blot og bart artsbeskrivende. Som 
1 Fremhævet af Forf. 
2 Nye Samling af d. Kgl. D. Vidensk. Selsk. Skr., 4. Deel, 1793, S. 86. 
