Om Grünlands Salices. 81 
och Тлугов), hvilka samtliga förlägga artens förmenta fyndorter till 
Västgrönland. — GIESECKE meddelar (STEENSTRUP 1910 pp. 370, 407) 
att han (1811, 1812) sett S. reticulata i mängd (»håufig«) ра vissa lokaler 
а Diskos västkust с. 69°25— 45"; RABEN uppgifver sig (1824 pp. 281, 
284— 85; 1826 pp. 1,10) hafva iakttagit densamma flerstädes inom 
Godthaabs distrikt mellan с. 63°—64° п. br.; Hooker angifver (1826 
р. 128) såsom fyndort Kitsigsorssuit (?) с. 68°59’ x 53°13" (»Whale 
Islands . . .; scarce. . . . not larger than Salix herbacea«), och Tay- 
LOR anser sig (р. 330) hafva funnit arten pa Tukingassok Dark 
Head«) с. 72°8’ och Holms О (»Wilcox Point . . . 74°18’ x58°8’«) в. 
74°30" x 57°30". 
Da de anforda uppgifterna icke atfoljas af artbeskrifningar och 
dessutom enligt samstämmiga meddelanden (Simmons 1904 p. 473, 
SCHNEIDER 1919 р. 44, m. fl.) icke synas verifieras af i de större museerna 
bevaradt herbariematerial, maste man i betraktande af att S. reticulata 
under de senare decennierna aldrig blifvit funnen pa Grönland antaga, 
att denna arktiska art trots sin utprägladt cirkumpolära karaktär icke 
tıllhör Grönlands flora, och att således alla meddelanden i motsatt rikt- 
ning aro grundade pa förväxlingar med andra arter. 
GIESECKE’S uppgift fran Disko afser sannolıkt glauca-starka former 
af о. chloroclados x glauca att döma däraf, att det ifragavarande videt 
- uppgifves vara snarbildande och af infödingarne benämndt »Sersoit«, 
hvilket namn närmast torde beteckna dylika gröfre ortotropa glauca- 
former. Och beträffande RaBEN’s förmenta fynd af S. reticulata tvekar 
jag icke att — i principiell anslutning till LANGE's af KoLpErup ROSEN- 
VINGE mera bestämdt uttalade formodan (Conspectus 1887 p. 278 resp. 
1892 р. 703) att dessa utgjorts af lagvuxna typer af »S. groenlandica« 
— inordna dem inom deni Godthaabs-trakten starkt dominerande form- 
gruppen S. chloroclados x glauca. Till samma bastardgrupp, hvilken i 
Västgrönlands yttre skärgard ofta upptrader i starkt forkrympta former, 
år jag och benägen att hantora de smavaxta exemplar, som Ross hem- 
forde fran dgruppen Kitsigsorssuit. 
Vid bedömandet af Tayror’s uppgifter ar jag i viss man förekom- 
men af Simmons, hvilken (1904 р. 473) anser att denne зазот 5. reticulata 
tolkat »a broadleaved form of S.arctica Pall. or S. groenlandica (ANDERS.) 
Lunpstr.«. Sistnämnda formrika »art«, hvilken jag i detta arbete inne- 
fattat inom begreppet 5. chloroclados x glauca, foreter understundom 
en habituell likhet med 5. reticulata, hvarigenom den mindre forfarne 
trots de stora skiljaktigheterna kan foras pa villospar. Risken for en fel- 
tolkning höjes har ytterligare, om i den kritiska formen jämväl in- 
gaende hybridogena elementer fran S. arctica (PALL.) patrycka densamma 
vissa med 5. reticulata gemensamma morfologiska särtecken såsom korta, 
grofva och starkt krökta grenar samt langskaftade, rundade, undertill 
