Om Grönlands Salices. 99 
att S. arctica x glauca år dominerande i Nordgrönland, atminstone 
inom dettas nordligaste delar. I gränsomrädena mellan de bada sist 
anförda hybridogena formgrupperna antraffas ofta former, hos hvilka 
morfologiska karaktärer fran samtliga tre grundarterna mer eller mindre 
pätagligt framträda. Dessa former, hvilka jag med stöd af en riklig 
erfarenhet om analoga fenomen hos andra artgrupper och inom andra 
vegetationsomraden icke tvekar att tolka såsom trippelbastarder och 
således betecknar såsom S. arctica X chloroclados x glauca, synas inom 
stora delar af Grönlands intermediära zoner, både ра västra och östra 
kusten, vara dominerande inom Salix-floran. 
Vid den analyserande öfverblick öfver den grönländska Salix- 
florans systematik, som jag 1 detta arbete velat framlägga, har jag ı 
första hand inriktat mina bemödanden ра att utreda grundarternas 
morfologiska gränser och hybrida kombinationer. Däremot har jag icke 
ansett tiden mogen för en detaljerad redogörelse för de otaliga former, 
som möta inom de olıka arterna och bastardgrupperna. Ty äfven om de 
erönländska Salix-arterna infor en framtida forskning skola visa sig 
sammansatta af ett antal själfständiga biotyper, sa torde dessa genom 
de ständigt fortgaende korsningarna vara sa förvanskade och uppvisa 
så talrika öfvergängsformer säväl sinsemellan som gent emot andra 
grundarter, att de i naturen blott undantagsvis framträda för floristen. 
Па en analys af alla dessa former förutsätter en ännu icke vunnen 
utredning rörande grundarternas olıka biotyper, mäste hvarje för- 
sök att enbart ра basis af tilleängligt herbariematerial afgränsa hittills 
namngifna »varieteter«, »former« о. 4. vara dömdt att misslyckas. I 
öfverensstämmelse härmed har också min inom andra vegetationsomräden 
vunna erfarenhet, att inga bestämda gränslinier kunna dragas mellan 
de olika formerna inom bastardserierna mellan sexuellt affina Salix- 
arter, till fullo bestyrkts vid mina studier öfver Grönlands Salices. En 
liknande uppfattning om formbildningeninom den grönländska Salix-floran 
har f.ö.redan beträffande »S. glaucaL.« och »S. arctica Pall. 8 groenlandica 
Anderss.« framforts af ABROMEIT (1899 p. 74) samt betraffande »S. arctica, 
Pall.« afSımmons (1913 р. 71), hvilka båda i likhet med mig i naturen stu- 
derat landets flora. Och det ar sakerligen ingen tillfällighet, att de allra flesta 
artvarieteter och former, som finnas angifna for Grönlands Salix-arter, 
beskrifvits af auktorer (ANDERSSON, LANGE, LUNDSTROM), som endast 
egt tillgang till hemfordt herbariematerial och icke haft tillfälle att 
pa ort och ställe öfvertyga sig om, Вага flytande granserna 1 sjaliva 
verket aro mellan formseriernas olika typer. 
