108 Вловм FLODERUS: 
V. SALIX UVA URSI PURSH; ASA GRAY 
Figg. 2—4 (5). 
Synon. S. uva ursi Ровзн: WAHLENBERG? (sched. L. M. p.p., leg. 
WorMSKIOLD 1813); SCHNEIDER 1919. 
»S. myrsinites L. Wahlbg: var. waldsteiniae proxima! — SS. arbuti- 
опа Willd. — Seringe«: (sched. К. M., leg. Wormsxrorn 1813). 
So myrsintes Les do Мань (Белов RENE |5 Meters, 14550. Ле U NIE 
Кг. М.); Новмемлмм 1821, (1835); GIEsEcKE 1830; LANGE 1857, 1880 
p. 149; J. D. Hooker 1861 p. 301; ANDERSSON 1868; STRÖMFELT 1885; 
WARMING 1888 р. 262. 
S. myrsinites var.: LANGE 1879; WARMING 1888 р. 262 (р. p.). 
S. myrsinites L. var. phlebophylla Амо.: ANDERSSON (sched. K.M., 
leg. J. VAHL 1831); LANGE (sched. К.М. 1880, leg. Wormskiorn 1813). 
5. myrsinites L. var. parvifolia AND.: КовмЕевор (sched. К. M. 
1878); LANGE 1880 р. 108, Fl. Dan. T. 3053 figg. 2—4 1883, 1887; HANSEN 
(sched. К. М. 1885); Korperup RosEnvInGE (sched. К. M. 1888), 
1892; Hartz (sched. K. М. 1889). 
5. wigtutiana LUNDSTR.: BERLIN (sched. S.M., О.М. K.M., L.M. 1883), 
(Lunpsrrôm in litt.) 1884; OsTENFELD (sched. К. M., leg. LINHARD 
1899, leg. NYGAARD 1914). 
| de skandinaviska botaniska museerna finnes ännu 1 forvar ett 
par exemplar af 5. uva ursı Ровзн; A. GRAY, som insamlats af Worm- 
SKIOLD under dennes grönländska forskningsresa aren (1812—)1813. 
Det ena af dessa, som i L. M. ar betecknadt »e Grönland dedit Worm- 
skjold — 5. uva ursi Pursn.«,!) omfattar två något förkrympta men 
eljest fullt typiska former (2 ster.). Det andra exemplaret ($), som 
likaledes ar en typisk form af S. uva ursi Ровзн; A. Gray, ligger 1 К. M. 
under beteckningen »S. myrsinites L. Wahlbg: var. waldsteiniae prox- 
1) Hvarifran denna oväntadt korrekta artbestämning harstammar finnes icke 
angifvet. Mahanda ar det fran G. WAHLENBERG, hvilken granskat atminstone ett 
af \\Мовмзкгого’$ fem till Lunda-museet donerade grönländska Salix-exemplar: 
(Jämför ofvan 5. Jaquini Host!) 
