114 _ BJORN FLODERUS: 
Prodromus-monografi S. wea urst PursH!) såsom synonym till S. Cutleri 
Tuck. och lämnar därstädes (1868 р. 292) följande förtjänstfulla ar- 
beskrifning: 
»S. CuTLer! (Tuckerm. in Sillim. Journ. 45. р. 36), amentis ramulis 
lateralibus foluferis erectis pedunculatis angustis oblongo-cylindricis 
brevibus densifloris, squamis obovato-rotundatis truncatis rufis apice 
obscuriori villosis, capsulis brevibus ovato-conicis glaberrimis breviter 
pedicellatis, pedicello nectarium subæquante, stylo mediocri piceo, stig- 
matibus crassis subpunctiformibus, foliis lingulato-obovatis apiculatis 
utrinque glaberrimis subtus elevato-nervosis reticulatis intense glaucis 
supra acute nervosis lucide viridibus medio superiore obsolete denti- 
culatis adultis rigidissimis. À In summis alpibus Americæ boreali-orientalis 
»White Mountains.« — Torr. fl. New-York 2. 213. 5. Uva Ursi?). Pursh 
Fl. Amer. sept. 2. p. 610; Hook. Fl. boreal.-amer. 2. p. 152; Asa Gray 
Manual ed. 2. p. 418. Fruticulus parvus, subdigitalis, glaberrimus, 
ramis subinde elongato-repentibus. Folia vix pollicem longa, 2—3 lin. 
lata, consistentia, colore et nervatione fere ut in S. arbuscula maxime 
alpina nostra pumlia. Amenta !/, pollicem longa, capsule vis lineam 
longæ. — А S. arbuscula recedit foliis minimis parte superiore serrulatis, 
amentis subterminalibus et capsulis glaberrimis. Longius а S. retusa 
distat. Si ut ferunt auctores americani, flores masculi staminibus tantum 
singulis præditi sunt, tune affinitas cum 5. cæsia esset, cui etiam rigi- 
ditate et glaucescentia foliorum non absimilis, sed folia subserrata et 
capsule glabræ (у. s.)«. 
En jämförande granskning af de Гуга hår in extenso refererade art- 
beskrifningarne visar, att de рада originalbeskrifningarne dels aro 
helt ofullständiga, dels i flera afseenden uppvisa betydelsefulla afvikelser 
fran den grönländska arttypen. Så uppgifver Ровзсн bl. a., att S.uva ursi 
har helbräddade mot basen glest glandelbesatta blad samt klufna stift, 
och TuckERMAN meddelar, att 5. Cutleri eger långt utdragna hängen 
och mörka skårmar, allt egenskaper som synas vara främmande för den 
gronlåndska arten. 
Långt större öfverensstämmelse med denna förete däremot de båda 
af Asa Gray och ANDERSSON meddelade detaljrikare sekundåra art- 
beskrifningarne, hvilka dårigenom också komma att stå hvarandra 
ganska nara. I den förstnämndes visserligen något ofullständiga be- 
skrifning af S. uva ursi finnes knappt någon från den gronlåndska typen 
våsendtligt afvikande artkaraktår forutom skärmarnes mörka fårg, och 
mot ÅNDERSSON'S noggranna skildring af S. Cutlerı kan jag endast 
1) I ett föregäende arbete (J. D. Hooker 1861 р. 341) såger ANDERSSON om 
denna beteckning: »S. Uva ursi, Psh. Nomen excludendum ut e S. rhamnifolia, 
ovalifolia et sequente« (= 5. Сийет Tuck.) »compositum.« 
2) „Nomen Uva-Ursi vetustius servandum videtur (A. DC.)« 
