118 BJörn FLODERUS: 
NYGAARD (in sched.) anträffade den pa en grusig moränsluttning 
nara inlandsisen (64°12’). 
LANGE, hvilken dock icke själf iakttagit S. uva ursi i naturen, 
säger (1880 р. 108) om dess växtsätt: »Imellem Klipperne paa Steder, 
der af og til overskylles«. 
BERLIN, som insamlat ett flertal former af arten pa Ivigtut och det 
närbelägna Groenedal, meddelar därom (1884 p. 61): »Den växte à 
bada dessa ställen omkring 300 m. öfver hafvet, ра en grusplatä af 
diabas à det förra, pa vittrad syenit à det senare stället.« 
Och KoLDERUP ROSENVINGE, hvilken har den kanske rikaste er- 
farenheten om den grönländska artens växtsätt, yttrar sig därom (1892 
DT) ac! alle 1000 & mm, осени (© ©] .,. Paa № Crus 
(Diabasgrus, Moræner) og vindaabne Klipper.« Han skrifver 1 ett senare 
arbete (1898 p. 217): »Den horer ikke, som man maaske kunde tro, 
hjemme 1 Lyngheden og endnu mindre 1 Pilekrat; den er altid ganske 
tæt trykt til Jorden og stærkt kroget, ynder især gruset Bund og skyer 
ikke vindaabne Steder.« 
Hvilket geologiskt underlag den grönländska 9. uva ursi helst 
utväljer är ännu outredt; det synes dock närmast vara att söka inom 
urbergs-formationen. BERLIN och KoLDERUP ROSENVINGE funno sa- 
som nämndt arten växande pa diabas och syenit. Inom dess grönländska 
utbredningsomrade år urberget starkt dominerande, och äfven inom 
Nordamerika är arten enligt Simmons (1913 p. 140) endast funnen pa 
arkeiska bergarter. 
Floration. Trots sitt alpina växtsätt år S. uva ursı Ровзн; А. GRAY 
att döma af föreliggande herbariematerial en ganska tidig art. — Bland 
de i K.M. befintliga exemplaren finnes ett, som af LinxarD den 31. Ма] 
(1899) insamlats i »Ivigtuts Dal«, hvilket redan hade centimeterlanga 
ax med fullt utvecklade pistiller, och ett liknande utvecklingsstadium 
kunde pavisas hos en den 7. Juni (1878) af Kornerup 1 Fiskenæsset- 
området (с. 2 grader nordligare) funnen form. Hos ett af BERLIN den 
22. Juni (1883) vid Ivigtut insamladt exemplar äro kapslarne redan 
delvis brustna. En за tidig utveckling torde dock vara mindre vanlig. 
Sasom i andra nordliga fjällregioner paverkas florationstiden i hog grad 
af edafiska faktorer (exposition, snötäckets afsmältning etc.); sasom 
allmän regel torde man väl kunna säga, att S. uva ursi PURSH; A. GRAY 
pa Grönland blommar i Juni och utsläpper sina бп i Juli och början 
af Augusti. Dess hängen visa ı likhet med bladen en om ock mindre 
utpräglad benägenhet att i vissnadt tillstand kvarsitta långt in ра 
foljande vegetationsperiod. 
Geografisk utbredning inom Grönland. VAHL säger sig 
(in sched.) hafva funnit 5. uva ursi (Salix myrsinites L.«) pa Grön- 
