Om Grönlands Salices. 123 
nästan släta med endast vid basen något upphöjd midtnerv och Г. 6. 
svagt utprågladt ådernåt samt en något glansig beklådnad af långa, 
smala, svagt böjda, tilltryckta, oftast framåtriktade hår. 
Hången samtidiga med bladen, vanligen 1—3 på samma årsgren, 
hvilken dårjåmte oftast uppbår ett (sållan 0 eller 2) apikalt och ett 
(stundom 0) basalt bladskott, långa, breda, något glesa, mångblommiga, 
utstående på utdragna, graludna skaft med vanligen 3—5 val utvecklade 
blad, hvilka dock aldrig uppnå storleken hos det vegetativa topp- 
skottets största blad. Skårmfjåll långa, tungformade med utpråglad 
spets, tunna, ljust brungula, på bäda sidor uppbårande tämligen långa, 
smala, vågbojda- hår. Yttre nektariet långt, enkelt ($) eller saknas (9); 
det inre kortare, bredare, djupt eller åtminstone i spetsen 2 (—3) klufvet. 
Ståndarstrångar 2, langa, blekgula, vid basen ullhåriga; knappar röda, slut- 
ligen gula—gulbruna. Kapslar oskaftade, åggformade, mattgrå, filtludna; 
"stiftet anda till basen klufvet i två bredt utätböjda, bruna, kala grenar; 
mårken djupt klufna med utåtrullade grofva, rödbruna flikar. 
I sin hår angifna artbegrånsning år S. glauca otvifvelaktigt jåm- 
forelsevis sållsynt. De allra flesta af artens såvål skandinaviska som 
arktiska former uppvisa nåmligen vid en mer ingående morfologisk 
granskning en eller flera i ofvanstående artbeskrifning icke upptagna 
enligt min åsigt hybridogena karaktårer, bland hvilka jag hår endast 
vill anföra några af de oftast mötande: sågtånder eller glandelliknande 
utskott å bladkantens basala del, utdragna eller smala bladskaft, of- 
vantill glånsande eller glabreskerande blad, korta hångeskaft med få 
eller forkrympta blad, mörka eller i toppen afrundade skårmfjåll, enkla 
eller ofullståndigt klufna inre nektarier, kala eller gleshåriga ståndar- 
strångar, skaftade eller glabreskerande kapslar samt ofullståndigt 
klufna stift. 
пот Grønlands sydligare delar år 5. glauca den dominerande 
grundarten inom Salix-floran. Den intager denna stållning icke blott 
till foljd af sin resligare våxt utan ock genom sin utomordentliga in- 
dividrikedom. En mer ingående morfologisk granskning af landets 
glauca-former ger emellertid vid handen, att arten åfven inom detta 
vegetationsområde sållan upptråder oblandad utan oftast i sig inne- 
sluter fråmmande elementer, som af allt att döma tillförts densamma 
från andra, sexuellt affına Salix-arter. Detta förhällande, som jag redan 
trodde mig kunna spåra vid mina foregående herbariestudier, fann jag 
till alla delar bestyrkt vid min studieresa inom området. Det framgår 
ur mina undersökningar, att grundstommen i den grönländska vide- 
vegetationen bildas af hybridogena former, hvilka i obrutna serier samman- 
binda S. glauca (L.) med 5. chloroclados mihi och 5. arctica (PALL.). 
Den grönländska 5. glauca synes säledes hafva genomgätt en morfogene- 
