134 BJorN FLODERUS: 
En jämförande granskning af min hår lämnade artbeskrifning 
samt PALLAS—ANDERSSON’S och RicHARDSON—Brown’s originalbe- 
skrifningar visar att de nämnda författarne tillerkänt begreppet 
S. arctica vidare artgränser än jag ansett mig bora utmäta. Denna 
skiljaktighet eger sin grund däruti att de äldre auktorerna inom art- 
begreppet inrymt vissa morfologiska karaktärer, som enligt mina under- 
sokningar äro artframmande pa hybridogen vag tillforda lan fran andra 
sexuellt affina arter. De arter, som härvid torde hafva spelat in, aro 
5. glauca (L.) samt beträffande den sibiriska formen jämväl 5. reptans 
(RUPR.). — ANDERSSON har ocksa (р. 286) 1 sin originalbeskrifning af 
5. Pallasi 8, diplodictya AND. såsom sin asigt uttalat, att denna vore 
beslägtad med S. glauca (»Videtur а 5. glauca et reticulata typica com- 
posita«). Att den verkligen i sig innefattar hybridogena inslag fran 
S. glauca (resp. fran den i dessa trakter likaledes allmänt spridda S. rep- 
tans) gores sannolikt af bl. a. forfattarens uppgift om dess ursprungligen 
hariga arsskott (ramis . . . annotinis mox glabris«) och oftast klufna 
stift (»stylo . . . apice sæpissime bifido«). 
I Brown’s artbeskrifning tillkomma vytterligare några organ- 
karaktärer (hanblommornas äfven yttre nektarier, kapslarnes tätt 
filtludna härbeklädnad och de korta stiften), hvilka enligt min erfarenhet 
likaledes aro frammande för 5. arctica (PALL.) och osökt förklaras såsom 
lan från 5. glauca (L.). Redan Ezras Fries uttalade sig (1832 р. 74) 
for den Brownska »artens« nara slägtskap med 5. glauca [»mihi vero 
absque dubio 5. glaucæ (mire in America arctica luxurianti) proxima], 
en uppfattning som finner kraftigt stöd vid studiet af det ganska an- 
senliga arctica-material, som numera finnes sammanbragt från de trakter, 
där originalexemplaren till S. arctica В. Br. en gång insamlades. 
Sasom resultat af mina saväl 1 naturen som à herbariematerial och 
1 litteraturen verkställda undersökningar framgar således, dels att den 
af PazLas beskrifna arctica-formen icke år en ren men dock af artfräm- 
mande elementer jämförelsevis obetydligt paverkad art, hvilken, da 
dess afgränsning alltjämt stär under debatt och möjligen är 1 behof af 
ytterligare reglering, tills vidare lampligen bor betecknas såsom »S. arctica 
(Pau.)«, dels att namnet »S. arctica В. Br.«, som saknar anciennitetsratt 
gent emot »S. arctica PALL.« och i högre grad an detta begrepp i sig inne- 
fattar artframmande hybridogena elementer, tillsammans med sina mer 
eller mindre inkongruenta synonymer (5. anglorum Cuam., 5. arctica 
(PALL.) 8, Brownei Anv., 5. Brownei (AND.) LunpsTr., S. Browne 
Lunpstr. (in sched.), 5. Browntt BEBB m. fl.) bor afföras ur den saliko- 
logiska nomenklaturen och dar ersättas af resp. bastardbeteckningar: 
S. arctica (PALL.) x glauca (L.), S. arctica (PALL.) x chloroclados mihi X 
glauca (L.) ete. 
