Om Grønlands Salices. 139 
Om begreppet S. arctica (PALL.) uppfattas i den snäfva begräns- 
ning, som jag 1 detta arbete tillmätt detsamma, за år den oblandade 
arten att döma af tillgängligt herbariematerial en sällsynt foreteelse 
inom Grönlands Йога. I de skandinaviska museernas grönländska Salıx- 
samlingar har jag bland deras mer Ап 200 arctica-former endast funnit 
några få exemplar från Nordgrönland, hvilka kunna sägas nöjaktigt 
motsvara min ofvan meddelade artbeskrifning. De (fenotypiskt) artrena 
formerna af S. arctica bilda således blott en försvinnande minoritet gent 
emot de patagligt hybridogena. Da härtill kommer att de i museerna 
representeras af ett otillfredsställande material, som — till dels pa grund 
af sin svärersättlighet — icke, medgifvit en grundligare morfologisk 
granskning, Аг det min Ofvertygelse, att deras procentuella frekvens 
ytterligare skulle reduceras, om af dem ett rikligare undersöknings- 
material stode till buds, en asigt som finner stöd i erfarenheten fran 
andra dylika »gränsregleringar« mellan Salıx-slägtets arter. Under dessa 
forhallanden måste man fraga sig, huruvida icke äfven dessa »artrena« 
arctica-former oftast aro hybridogena och innesluta fördolda inslag fran 
andra arter. Detta antagande, som val harmonierar med ärftlighets- 
lärans senare ron, synes mig desto mera beaktansvärdt, 1 betraktande 
af att dylika forment artrena former numera — och troligen sedan 
generationer tillbaka — maste hafva langt mindre chance att befruktas 
af sina glest spridda likar än af de till antalet enormt 6fvervagande 
hybridogena arctica-formerna, hvilka vanligen synas vara utprägladt 
fertila. — Vi sta hår infor samma morfogenetiska fenomen, som moter 
oss vid studiet af Grönlands likaledes mycket sällsynta och troligen 
oftast blott skenbart artrena former af S. glauca (L.) och S. chloroclados 
mihi och som inom den skandinaviska Salix-floran länge varit mig 
bekant hos den analoga sexuellt affina artkedjan Ss. myrsinites (L.) — 
glauca (L.) — phylicifolia (L.) — nigricans (SM.). 
Salix arctica (PALL.) tillhör en morfologiskt ganska val afgränsad 
artgrupp inom Salices diandre. Denna grupp omfattar ett flertal ark- 
tiska eller alpina arter, bland hvilka jag har endast nämner de af mig 
närmare Капа: S. polaris (WG.), 5. arctica (PALL.), 5. chloroclados mihi, 
5. pulchra Cuam. (S. taimyrensis Trautv.) och 5. phylicifolia (L.).1) 
Samtliga dessa arter ega i fullt oblandadt tillstand kala kvistar och 
gemme, langa, ofvantill fullstandigt kala bladskaft, mörkgröna, starkt 
glänsande, släta (aldrig insänkt adriga), icke punkterade och äfven 1 
outveckladt tillstand fullständigt kala bladöfversidor, kala eller af langa, 
raka, glänsande, hufvudsakligen akropetala, slutligen gerna affallande 
1) Till formgruppen ansluter sig bland skandinaviska arter narmast S. myr- 
sinites (L.), som dock afviker genom sina korta bladskaft och punkterade blad- 
öfversidor. 
