154 Bsörn FLODERUS: 
under alltjämt fortgående korsningar med sistnämnda art och andra 
inhemska sexuellt affina arter. 
Här är visserligen icke platsen att i detalj söka skildra de formför- 
ändringar, som S. arctica år underkastad inom olika delar af sitt vid- 
sträckta vegetationsbälte, en uppgift för hvilken dessutom de nödiga 
förutsättningarna ännu saknas. Men dä hittills intet dylikt försök mig 
veterligt blifvit offentliggjordt, vill jag — hufvudsakligen ра basis af 
studier à herbariematerial — 1 största korthet lämna nägra spridda 
meddelanden om artens uppträdande inom vissa omraden, där den 
mer ingaende blifvit observerad. 
SIMMONS uppgilver (1906 р. 131), att »var. Бтошпих pa Ellesmere- 
land är det allmännast förekommande videt samt öfver hufvud taget 
det arktiska Amerikas och Grönlands vanligaste arctica-form. Att 
han med sagda begrepp 1 stort sedt afser den hybridogena art, som jag 
i detta arbete betecknat såsom 5. arctica x glauca, år enligt min hår 
lämnade utredning sannolikt och bestyrkes till alla delar af 
den granskning jag haft tillfälle verkställa a hans ı Ellesmereland in- 
samlade och egenhändigt såsom »S. arctica Pall. var. Brownii (Anders.) 
Lundstr.« signerade herbarieexemplar (Kr. M., U. M.).!) 
Pa NovajaSemlja, à hvars västkust Forr. haft tillfalle att studera 
Salix-vegetationen mellan с. 71°32’ och 74°3’ п. br., befanns den hy- 
bridogena arten 5. arctica x reptans flerstädes dominera inom Salix- 
floran genom sin utomordentliga individrikedom. 9. reptans (RupR.) 
kunde f. 6. oftast pavisas äfven inom områdets 6friga talrıka hybridogena 
arctica-former, 1 hvilka såsom jag redan i ett foregående arbete (1912 
pp. 397 etc.) anfört 5. glauca (L.), 5. polaris (We.) och 5. taimyrensis 
(TRAUTV.) inga 1 inbördes växlande proportioner. 
Salix arctica år icke angifven från Spetsbergen. Dock {апп jag 
bland Lip’s talrika (1820) därifran hemförda exemplar af S. herbacea x 
polaris enstaka grofvuxna och hufvudsakligen öfverjordiska former, 
hvilkas konstitution jag till följd af materialets sparsamhet och tidiga 
utvecklingsstadium f. n. icke vagar söka fastställa, men hvilka jag tills 
vidare vill tolka sasom reliktformer, där karaktärerna fran den starkt 
dominerande 5. herbacea x polaris paverkats af S. arctica (PALL.) resp. 
5. arctica x glauca eller S. arctica x reptans.?) 
1) Bland Simmons’ under ofvanstaende beteckning i de skandinaviska mu- 
seerna förvarade Salices fran Ellesmereland finnas afven några exemplar (Kr. M., 
L. M.), hvilka jag tolkat sasom chloroclados-svaga former af 5. arctica X chloro- 
clados X glauca. : 
2) En dylik kombination kan vid ett forsta betraktande synas något djårf, 
men uppvisar talrika motstycken i naturen. I vidkommande fall år densamma 
latt forklarlig sasom en korsningsprodukt mellan de bada i arktiska trakter allmanna 
och ymnigt frösättande hybridogena arterna S. arctica X glauca (resp. 5. arctica X 
reptans) och „5. herbacea X polaris. En sexuell affinitet mellan dessa ar f. 6. a priori 
