Om Grönlands Salices. 195 
Salix arctica år icke känd fran Island. WARMING upptager visser- 
ligen »Salix arctica Pallas?« i sin talbellariska öfversigt ôfver Islands 
fanerogamer (1888 р. 263), men har mähända grundat denna uppgift 
pa ett i K. M. befintligt exemplar fran Ostisland [»Salix arctica R. Br. 
(Ands.) Myvatn. Islandiæ. 1813 (Krabbe)« ©], 1 hvilket jag dock vid 
sidan af S. glauca (L.) och 5. phylicifolia (L.) icke kunnat pavisa några 
karaktärer fran S. arctica (PALL.). 
Icke desto mindre torde denna art tillhöra Islands flora, om ock 
endast i atypiska (hybridogena) former. — GRØNLUND anfor (1881 р. 89) 
isin Islands Flora såsom »S. glauca L. var alpina And.« en af Lunp- 
GREN 1871 likaledes vid Myvatn (c. 65°30’) insamlad form, hvilken 
han i üfverensstämmelse med ANDERSSON’s originalbeskrifning i Pro- 
dromus beskrifver såsom »en lille, næsten krybende Busk med i Spidsen 
opstigende Grene og kortere В1.«. Till samma varietet har Гомозтвом 
(STRÖMFELT 1885 р. 115) hänfört en af STRÖMFELT vid Eskefjord (с. 65°) 
i Ostisland funnen Salix-form (Salix glauca Г. О. sl. Eskifjöröur. 
25 Juni 1883. Н. Е. G. Strömfelt« & 5. M.), hvilken han karakteriserar 
såsom »en märklig form, som tydligen erinrar om S. groenlandica (ANDS.) 
Lunpstr..., med hvilken den sannolikt star 1 genetiskt samman- 
hang, dock icke såsom hybrid.« Afven har Osrenrezn 1896 vid Dyre- 
fjord (с. 66°) a Islands nordvästhalfö iakttagit en med den foregaende 
närbeslägtad form, som han betecknat såsom »Salix glauca var. sub- 
arctica« och (1906 р. 119) beskrifvit som »en ejendommelig lav og ned- 
liggende Form, der er meget nere beslegtet med eller identisk med 
S. groenlandica«. Han tillägger, att »den optræder hyppigt i Kervegeta- 
tionens Bund paa Nordvesthalfoen.« 
De Рада sist anförda formerna, hvaraf jag i S. M. resp. К. M. haft 
tillfälle undersöka originalexemplar, har jag tolkat såsom 5. arctica X 
glauca X phylicifolia, en uppfattning som i viss man ansluter sig till 
insamlarnes tolkningar, enär ANDERSSON om sin »0, alpina« (р. 281) 
säger »Ad 5. arcticam vergens«, och LUNDSTROM’s af OSTENFELD upp- 
tagna beteckning »var. subarctica« måste anses река i samma riktning. 
Den af mig angifna något komplicerade kombinationen kan osökt för- 
klaras sasom en fordomtima korsningsprodukt mellan a ena sidan den 
pa Island allmänna S. glauca x phylicifolia och a andra sidan ©. arctica 
(PazL.) eller kanske snarare dennas långt allmännare hybrid med S. glauca 
(L.). Karaktärerna fran S.arctica (Раш...) Каппа hos den ifragavarande 
islandska formen vara ganska starkt uttalade, yttrande sig 1 utpragladt 
plagiotropt växtsätt, rundade blad, utspärrade, langt utdragna och 
sannolik, enär man mangen gang finner bastarder saval mellan S. glauca (L.) resp. 
_S.reptans (Rupr.) och 5. polaris (We.) resp. (oftare) S. herbacea X polaris som 
mellan S. arctica (PALL.) och S. polaris (We.). Förr. har sjalf pa Novaja Semlja 
jakttagit flera polyhybrida former, bildade af nämnda arter. 
