Om Grønlands Salles. 169 
IX. HYBRIDER 
Vid redogörelsen för den grönländska Salıx-florans grundarter har 
jag visat, att S. herbacea och med sällsynta undantag äfven 5. uva urst 
inom vegetationsomradet endast dro funna i artrent tillstand, hvar- 
emot landets tre dominerande Salix-arter, 5. glauca, 9. arctica och 
S.chloroclados, därstädes oftast uppträda i hybridogena former. Samma- 
städes har jag angifvit, att de bastardgrupper, som bildats vid den 
ständigt pågående korsningen mellan de tre sistnämnda arterna, ega en 
för de olika hybridkombinationerna karakteristisk utbredning, ı det att 
S. chloroclados x glauca nästan uteslutande uppträder inom Grönlands 
sydliga halft och S. arctica x glauca hufvudsakligen i dess nordliga delar, 
under det att den äfvenledes allmänna trippelbastarden S. arctica x 
chloroclados x glauca Ofvervigande uppträder inom landets mellersta 
zoner. Den fjärde tankbara kombinationen mellan de tre ifragavarande 
grundarterna, S. arctica x chloroclados, är mig veterligen ännu icke 
säkert konstaterad inom vegetationsomrädet. 
Salix arctica (PA...) x glauca (L.) 
Figg. 9—13. 
Bland de arter, som ar 1818 insamlades af Joan Ross vid kusterna 
af Baffin Bay, antor В. Brown (1819 р. 43) såsom nomen nudum en 
»Salix arctica, nov. spec.«, hvarvid han tydligen sväfvat 1 okunnighet 
om att P. 5. Pırras redan 1788 under samma пати beskrifvit en när- 
beslägtad västsibirisk Salix-form. Några år зепаге låmnade RICHARDSON 
(1823 р. 753) — tydligen under Brown’s medverkan — ра basis af 
material, som han under FRANKLIN’S andra arktiska expedition insamlat 
i norra Mackenzie mellan Point Lake och ishafskusten, följande forsta 
artbeskrifning pa S. arctica В. Br.: 
»S. arctica: Brown’s List of Plants, Ross’s Voyage. р. CCLXXXII. 
(405:) (В.). 
