174 Bsorn FLODERUS: 
Turner Sound с. 69°45’ funnen form (KruusE /, 1900 »Salix arctica 
Pall.« $ K.M.), i hvilken svaga spår af S. chloroclados mihi aro påvisbara. 
Utbredning utomGronland. Bland alla arktiska Salix-bastarder 
for att icke saga bland alla arktiska Salices torde 5. arctica x glauca 
ega det vidsträcktaste utbredningsomradet. — I det arktiska Amerika 
ar bastarden tydligen ganska allmänt spridd, hvilket bl. a. framgar ur 
den granskning jag underkastat det icke oansenliga Saliz-material jag 
sett fran dessa omräden. Afven de fytografiska meddelandena i littera- 
turen tala i samma riktning. Da t. ex. Simmons (1906 p. 131, 1913 p. 69) 
angifver, att S. arctica var. Brownu ar den amerikanska arktiska arkipe- 
lagens allmännaste arctica-form, за afser han såsom jag har ofvan sökt 
visa S. arctica x glauca (och eventuellt afven andra denna bastard 
narstaende former). Att hybriden år till finnandes inom stora delar af 
norra Eurasien med tillhörande arktiska arkipelager, och således eger en 
i stort sedt cirkumpolär utbredning, har jag 1 ett foregående kapitel 
vid redogorelsen for S. glauca anfort. 
[Salix arctica (PALL.) x chloroclados mihi] 
I sin bearbetning af Natuorst’s fran Kap York 1883 hemförda 
arctica-former säger LUNDSTROM (in litt.), att dessa omfatta ej blott 
S. arctica Paty. utan äfven »Ofvergangsformer till Salix grönlandica 
(Anps.) Lunpstr. (sådan denna forekommer i Sydgrönland) med 
lancettlika, glatta, pa Ofversidan rent gröna, pa undersidan blekare, 
glest harbraddade blad.« Han tillägger: »Dessa ôfvergängsformer aro 
synnerligen intressanta, emedan de fylla en lucka i de grönländska 
Salix-formernas sammanhang och styrka riktigheten af antagandet om 
nordliga bildningscentra for Salicest (NATHORST 1884 p. 48). 
Af Млтновзт’$ har berörda arctica-former fran Kap York har jag 
iS. M. kunnat aterfinna två vid Ivsugigsok 2°/, 1883 insamlade exemplar, 
granskade af Lunpstrom. Det ena af dessa, hvilket ligger under be- 
teckningen »Salix arctica Pall. (Lundstrom, Die Weiden Novaja Semljas)«, 
har jag tolkat såsom en S. arctica x chloroclados x glauca, dar inbland- 
ningen af S. chloroclados mihi visserligen är svag men knappast fran- 
komlig, att doma bl. a. däraf att vissa kapslar aro tydligt glabrescerande. 
Det andra exemplaret, som omfattar flera olika former (32), har beteck- 
nats såsom »Salix »subgrönlandica« Lundstrom in litteris (6fvergangs- 
form mellan Salix arctica och 5. grönlandica)«. De flesta af dessa former 
tillhöra tydligen samma polyhybrid, men hos en form aro glauca-karak- 
tärerna mycket svagt framträdande, under det att S. chloroclados mihi 
dominerar, hvilket bl. a. dokumenterar sig genom kala kapslar och 
