Om Grönlands Salices. 183 
bildar hufvudbeständsdelen af busksnären 1 fjordens inre partier, sa 
afser han därmed visserligen ofta 5. chloroclados x glauca men kanske 
än oftare S. arctica x chloroclados x glauca, om man får döma af de 
exemplar, som han till museerna insändt under ofvannämnda af Lunp- 
STROM indicerade beteckning.!) Tillaggas bor att Harrz för dessa trakter 
af Ostgrönland icke upptager hufvudformen af S. glauca L. 
Samma förhällande gäller i viss man Dusen's uttalande rörande 
forekomsten af »S. arctica Pall.« inom det ifragavarande området, dar 
han (1902 pp. 9, 50) forklarar denna vara omradets allmännaste Salix- 
art saval 1 hafsbandet som i fjordarnas inre delar. De exemplar af »S. arc- 
tica Pall.«, som jag haft tillfalle att granska fran de lokaler och fran de 
insamlare, som DuséN angifvit for заса art, aro nämligen sa godt 
som alla hybridogena arctica-former af vaxlande konstitution: S. arctica х 
glauca eller (langt oftare) S. arctica X chloroclados X glauca. 
Trippelbastardens 1 museernas samlingar representerade växt- 
lokaler inom Ostgronland aro: Turner Sound, Scoresby Sound, Gase- 
land, Danmarks O, Jamesons Land, Hurry Inlet, Kap Stewart, Fleming 
Inlet, Forsblad Fjord, Hold with Hope, Moschusochsen Fjord, Franz 
Joseph Fjord, Mackenzie Bugt, Clavering Insel, Sabine O, Kap 
Borlase Warren och Walross Insel. Sammastädes finnes af bastarden 
äfven ett antal exemplar fran angränsande delar af östra Nordgrön- 
land: Maroussia, Termometerfjeld, Danmarks Havn, Harefjeld, Storm- 
kap, Snenes, Lille Snenæs, Kap Bismarck, Kap Marie Waldemar, Bjorne- 
skærene och Kap St. Jaques. I dessa nordgrönländska former dominerar 
oftast S. arctica (PALL.) pa bekostnad af S. chloroclados mihi, hvilken 
dock hos vissa exemplar (t. ex. Harefjeld p. p., Stormkap, Kap Bis- 
marck) kan vara ganska mäktig inom kombinationen. 
De skandinaviska museernas äldsta fran Grönlands västkust hem- 
forda former af 5. arctica x chloroclados x glauca aro, om man bortser 
fran enstaka äldre ofullständiga eller till sin genes omtvistliga väst- 
grönländska exemplar, de ofvan afhandlade former, som NATHORST 
1883 fann vid Ivsugigsok Fjord nara Kap York i södra Nordgrönland. 
Hos de flesta af dessa Ivsugigsok-former framträda bastardens tre grund- 
arter tämligen jämnstarka. Under senare tider har trippelhybriden 
äfven anträffats pa flera andra lokaler inom västra Nordgrönland sà- 
som vid Wolstenholme Sound (North Star Bay, Umanak, Saunders 
Island, Thule, Björling О), Inglefield Bugt (Northumberland Island etc.) 
och Foulke Fjord. 
Ehuru bastarden i de skandinaviska museerna endast foreligger 
fran ett fatal lokaler inom nordliga Västgrönland (Holms О, Nügs- 
1) Den »Salix glauca var. subarctica«, som Bay (Hartz 1896 р. 282) angifver 
fran Angmagssalik, faller däremot enligt hvad framgar af hans originalexemplar 
fran sagda lokal (K. M.) helt och hallet inom gruppen 5. chloroclados X glauca. 
