Om Grönlands Salices. 189 
X. SAMMANFATTNING 
I den ofvan lämnade redogörelsen för den grönländska salikologiens 
historia har jag berört de svarigheter, som denna disciplin haft och 
ännu har att genomkämpa. En af dessa svarigheter eger sin grund 1 
Gronlands aflägsna belägenhet och särskildt 1 dess nordliga och ôstliga 
delars svärtillgänglishet, som haft till foljd att det darifran hemförda 
herbariematerialet lange varit for knapphändigt eller atminstone allt 
for ensidigt for att kunna tjäna sasom grundval for ett mera allsidigt 
studium af landets Saliz-flora. Da hartill kommer att dennas flesta 
arter icke forekomma i Skandinavien, de Linnéanska Salix-arternas 
historiska hemland, har utredningen af Gronlands Salices varit mer 
an vanligt rik pa irrvägar, och de under salikologiens äldre skeden äfven 
inom andra floraomraden ofrankomliga feltolkningarna hafva har natt 
en nästan enastaende omfattning. Af de omkring trettio visserligen till 
dels synonyma Salix-arter, som jämte talrika underarter, varieteter och 
former uppgifvits tillhöra Grönlands flora, kvarsta i min har lämnade 
artforteckning endast fem säkert faststallda grundarter, S. herbacea L., 
S. uva urst Ровзн; A. Gray, ©. glauca (L.), S. arctica (PALL.) och S. chlo- 
roclados mihi, samt tre ymnigt förekommande bastarder, 5. arctica X 
glauca, 5. arctica x chloroclados x glauca och 5. chloroclados x glauca, 
till hvilken sistnämnda ansluter sig den sällsyntare och genetiskt ofull- 
standigt utredda 5. chloroclados x glauca x uva ursi. 
Om jag bortser fran den grönländska S. herbacea, hvilken jag 1 
likhet med foregaende forfattare anser vara i hufvudsak identisk med den 
Linnéanska, sa har jag betraffande landets ôfriga Salix-arter kommit 
till en mot gängse askadningar afvikande uppfattning. Den 1 sydliga 
Västgrönland förekommande art, hvilken senare tiders auktorer be- 
tecknat såsom S. myrsinites L. у. parvifolia AND. eller S. wigtutiana 
_ LUNDSTR., har jag funnit vara synonym med ©. uva ursi Ровзн; A. GRAY, 
och den därmed förvandta i museerna mycket sparsamt representerade 
form, som beskrifvits såsom S. groenlandica (AND.) LUNDSTR. у. ad 
wigtutianam Lunpstr., har jag trott mig büra tolka såsom S. chloro- 
clados x glauca x uva ursi. Nästan alla andra af mig granskade Salices 
LXIII. 15 
