Om Grönlands Salices. 193 
SLUTORD 
Den utredning af den grünländska Salix-florans sammansätt- 
ning, som jag 1 detta arbete sökt framlägga, har af flera samverkande 
orsaker blifvit mindre fullständig Ап jag från början hoppats. Framför 
allt har bristen ра ett allsidigt belysande lefvande material gjort sig 
menligt gällande, da jag endast under en kortare tid och à ett fåtal 
orter kunnat 1 naturen studera landets Salices. Visserligen har jag be- 
redts tillfalle att ingaende granska samtliga de skandinaviska museernas 
eronlandska Salix-samlingar, men äfven detta ganska ansenliga material 
harstammar fran allt for fa och ojämnt fordelade lokaler inom det vid- 
strackta vegetationsomradet for att kunna tjåna såsom grundval for 
en allsidigare kännedom om dettas Salix-flora. Da hartill kommer att 
jag af hansyn till herbariematerialets svärersättlighet mangen gang 
ansett mig bora afsta fran en intimare morfologisk granskning af säll- 
syntare former, sa ar det att förvänta, att de artbegränsningar jag har 
angifvit for Salıx-slägtets grönländska grundarter i vissa afseenden skola 
modificeras af kommande forskare, som egt tillgang till ett mera mang- 
sidigt, särskildt nordgrönländskt material. Ehuru således mina hår 
lämnade utredningar icke kunna göra ansprak pa slutgiltighet, inne- 
bara de enligt min mening beaktansvarda framsteg 1 var kännedom 
— om den grönländska Salix-florans genetiska konstitution, och detta torde 
ej minst gälla de hybridogena formerna. 
Studiet af Gronlands hybridogena Salices erbjuder af flera skal 
ett mer an lokalt intresse. Landets isolerade läge, dess enorma utstrack- 
ning i norr och söder samt Salix-florans jämförelsevis okomplicerade 
sammansättning göra nämligen detta vegetationsomrade i sällsynt 
grad egnadt till en undersökning ofver artkorsningens betydelse för 
formbildningen inom slägtet. Arbetsuppgiften år hår genom de sexuellt 
forvandta grundarternas fätalighet (5. glauca, S. arctica, S. chloroclados) 
1 hög grad förenklad, desto mer som en af de tre arterna (5. glauca) 
utbreder sig ôfver hela landet och därvid inom ofantliga områden af 
nordliga resp. sydliga Grönland har tillfälle att korsbefruktas blott 
genom endera af de båda andra arterna. Till följd af dessa ständigt 
