194 BJörn FLODERUS: 
fortgående artkorsningar visar sig hufvudstommen inom landets Salix- 
flora utgöras af hybridogena glauca-former, hvilka inom det nordliga 
Grönland i obrutna serier sammanbinda nämnda art med 5. arctica och 
1 sydliga Grönland med 5. chloroclados. Därjämte finnas inom landets 
mellersta zoner ännu en morfologiskt skiftande formgrupp, som pà- 
taglıgen utgöres af trippelbastarder mellan de tre ifragavarande grund- 
arterna. Att denna stora polyhybrida formgrupp uppstatt till foljd 
af inbördes korsningar mellan den nordliga och sydliga hybridogena 
glauca-gruppen (5. arctica X glauca resp. 5. chloroclados x glauca) synes 
mig ligga möjligast öppet for hvarje af förutfattade meningar obunden 
forskare. 
Ju langre jag fullfoljde mina bemödanden att fastställa de sexuellt 
affina grönländska grundarternas morfologiska gränser, desto farre 
individer inom resp. artgrupper ansag jag mig Каппа godkänna såsom 
typiska artrepresentanter. Inom det ganska ansenliga undersökta ma- 
terialet visade sig de fenotypiskt rena exemplaren i själfva verket vara 
sa fataliga, att jag icke kunnat bibringas någon verklig öfver- 
tygelse om deras artrenhet. Under dylika förhällandet har studiet af 
den grönländska Salix-floran ytterligare bekräftat min inom talrika 
andra vegetationsomräden vunna erfarenhet om bastardbildningens ut- 
omordentligt stora morfogenetiska betydelse hos vissa artgrupper inom 
Salix-slagtet. 
Denna teoretiska standpunkt ar enligt min asigt en oundgänglig 
förutsättning for salikologiens rationella utveckling. Om har framlagda 
arbete 1 någon man skulle bidraga till att at denna uppfattning gifva 
6kad anslutning, har det natt ett af de framsta bland de mal forfattaren 
uppstallt for detsamma. 
Stockholm т Januari 1923. 
