220 Р. Е. JENSEN: 
b. Stjerneobservationer. 
Der er stadig begyndt med en Observation af Polaris. Stjernen 
er funden, ved at Kikkerten er stillet paa den forud beregnede omtrent- 
lige Zenitdistance og under det ligeledes beregnede omtrentlige Azimuth, 
idet Meridianen er bestemt grovt ved et Kompas, eller ved at man 
har lagt Mærke til Retningen, da Solen var omkring sin Kulmination. 
Da Kikkerten er meget klar, har det altid været let paa denne Maade 
og ved en langsom Azimuthalbevægelse at bringe Stjernen ind i Kik- 
kertens Felt. Г Forvejen har man naturligvis sorget for, at Instru- 
mentet var vel verificeret (efter Observationerne ved Holstensborg 
bragtes Kollimationsfejlen ned til en Ubetydelighed), og at Akselibellen 
spillede ind. Stjernen stilledes derefter mellem Midtetraadene, Urtiden 
noteredes. Paa denne anbragtes Stand og den omtrentlige Længde 
(den gamle Værdi), hvorved, da Uret gik efter Gw.s Stjernetid, den 
lokale Stjernetid havdes. Derefter dannedes Timevinklen, og ved Hjælp 
af denne og den omtrentlig kendte Værdi for Bredden udtoges saa 
Polarstjernens Azimuth af »American Ephemeris& Tabel over dette. 
Under denne Beregning stod Instrumentet urørt, hvorfor man nu ved 
Hjælp af en Aflæsning paa Azimuthalkredsen og den fundne Værdi 
for Stjernens Azimuth kunde bestemme Aflæsningen for den omtrent- 
lige Meridian eller dreje Kredsen, saaledes at dens Nulpunkt meget 
nær stod i Meridianen, hvad der ved de senere Tidsbestemmelser er 
en Bekvemmelighed. 
Herefter foretoges saa som Regel, for hurtigt at faa en god Bredde- 
bestemmelse, Maalinger af Zenitdistancer af Polaris og derefter en 
Azimuthbestemmelse ved samme Stjerne (eller ogsaa Azimuth 
først og derefter Bredde). Da Tiden var, eller vilde blive, godt kendt, 
toges ikke Hensyn til Stjernens for disse Arbejder gunstigste Stilling. 
Derpaa gik jeg over til Maalinger i (eller meget nær ved) Meri- 
dianen til Bestemmelse af Bredden og Tiden (Længden). Ved de 
førstnævnte noteredes som Regel Tiden for det Øjeblik, da Stjernen 
indstilledes paa den vandrette Traad (altid midt imellem de lodrette 
Midtetraade), saaledes at en eventuel Korrektion for Observation 
udenfor Meridianen senere kunde anbringes. 
Hvad Bestemmelsen af Tiden angaar, da udførtes denne som en 
kombineret »Passageobservation i Meridianen« og »Tidsobservation ved 
Udmaaling af Azimuthforskellen mellem Polarstjernen og en Tids- 
stjerne« (kunde maaske passende kaldes: Tidsbestemmelse 1 Meridianen 
med Tilknytning til Polaris), idet nemlig Polarstjernen indstilledes til 
Bestemmelse af Azimuth, medens Tidsstjernerne observeredes i den 
temmelig nøje kendte Meridian (som ovenfor anført var Kredsens Nul- 
punkt stillet meget nær i Meridianen). Paa denne Maade kan man nemlig 
let beregne Azimuthet, og da dette bliver meget lille, kan Passagerne 
