28 3) (CL 
gar tagit rika” bördor af Haffeln', Hvilken kårta 
ud dock varit dem angelågnares 1 anfeende til 
förtåringen i vifthufet "denne årstiden, ån flere 
veckors famlinig längre fram på fömmarens: 
indå regi äyrrbeaafad er AA 
Så angelågne” Bien åro om renlighet vid 
deras privata hushållning, få litet (ky de för 
ålla luktande örter ute på fälten, änfkönt Au- 
Aorerne om Bilkötfklen helt annorlunda påftått. 
Ty] bevis håfpå får jag anföra HundtunganiCy- 
nogloffum offieinale), hvilkens' blommor åro för 
Bien få angenåme, fom deras lukt är för mån- 
nilkor ftarkt våmjagtig. > Ibland de mig hittils 
bekanta Bi-örter, vet jag nåftan ingen Svenik 
ört af fvårare och obehagligare lukt; ån denna, 
och likvål årö Bien likfom förkjufte i den fam- 
ma. > Jag har dårföre om höften utfådt'des frön 
på föp-högar, vid vågar, och vannorfådes; famt 
funnit, huru glade Bien federmera befökt des- 
£. fålleh , för Hundtöngan fkol: > De fiinkande: 
. Flugblomfren CAntirrhinium linaria) och de. för 
Jukten vidriga RåF> blomfter (Ononis' fpino- 
far hafva blifvit med”firt fkattade af Bien, fom 
håraf dragit både honung och vax, utan atvo- 
roas eller befvåras af lukten. Scrophularia nodofa 
år ock behagelig för Bis. oaktadt defs vidriga 
lukt. Somlige månnifkor, om ej de fiåfe, tå- 
la icke den vidriga lukten af blommorne” på 
Lummer (Lödum paluftre), hvaraf. dock. Bien 
ej det minftå belvåras, hvilket jag ofta obfer- 
verat, når Bien flitigt Hämtat både honung och 
vax på Lumfner. Dåreft jag icke fruktade min 
Läåfares mifsnöje, ville jag meddela et pheno- 
menon af min! Dagbök 1485 "år: 766, denso0 
| LS Maj, 
